Справа № 185/2556/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 185/2556/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 в адміністративній справі №185/2556/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00001404 від 18.10.2022 року, постановлену старшим державним інспектором відділу впровадження истем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.10.2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. відносно позивача було ухвалено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00001404 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Проте позивач не погоджується зі змістом вказаної постанови та накладеним адміністративним стягненням на підставі того, що оспорювана постанова не містить в своєму змісті відомостей, передбачених чинним законодавством для такого виду постанов, а також не вбачає вірним розрахунок параметрів ТЗ, вказаних у постанові. Окрім цього, позивач не погоджується із датою набранням вказаною постановою законної сили, оскільки позивач не отримував копію вказаної постанови. А також посилався на те, що вказане адміністративне правопорушення було вчинено на автомобілі, власником якого є позивач, проте останній на підставі договору оренди транспортного засобу передав його в користування ТОВ "АТП ЛЕГІОН-ТРАНС", а викладені вище обставини позбавили позивача можливості звернутися до вказаного ТОВ з вимогою про надання його згоди про притягнення його до вказаної адміністративної відповідальності.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 в адміністративній справі №185/2556/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 в адміністративній справі №185/2556/23 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Третього апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу на праві власності належить транспортний засіб MERCEDES-BENZ AXOR 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий в оренду ТОВ АТП ЛЕГІОН-ТРАНС, що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 29.05.2020, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Уваровою А.В., зареєстрований в реєстрі за №3021. Строк дії договору до 29.05.2023 року. Вказане підтверджується копією останнього.

18.10.2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. відносно позивача було постановлено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00001404 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн, при цьому стягнуто вказаний штраф у подвійному розмірі у сумі 17000,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили 02.11.2022 року, що підтверджується копією останньої.

Вказану постанову було направлено по пошті за зареєстрованою адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується копією вказаної постанови з відповідним штрихкодом та відповідними даними позивача.

Надаючи правову оцінку правомірності оскаржуваної постанови відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно з статтею 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до абзацу 18 розділу І Правил №363 перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Відповідальність у цьому випадку несуть фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють, у тому числі, за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами. Перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт - перевезення для власних потреб. Визначення юридичної чи фізичної особи перевізником не залежить від обраного та зареєстрованого ним КВЕД. Тобто, дія закону поширюється на фізичних чи юридичних осіб - автомобільних перевізників, які в процесі здійснення підприємницької діяльності перевозять вантаж, в тому числі і для власних потреб.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, оцінюючи доводи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що він не є користувачем транспортного засобу MERCEDES-BENZ AXOR 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 та на підставі договору оренди транспортного засобу передав його в користування ТОВ "АТП ЛЕГІОН-ТРАНС" колегія суддів зазначає наступне.

На підставі договору оренди транспортних засобів від 29.05.2020 є нотаріально посвідчений та є чинним, недійсним не визнавався відповідно до якого вказаний автомобіль було передано у користуваннє ТОВ "АТП ЛЕГІОН-ТРАНС", яке автотранспортне підприємство використовує вказаний транспорт засіб у своїй господарськй діяльності, тому саме орендар, є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-ІІІ в межах спірних правовідносин, а не позивач.

Таким чином, аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи колегія суддів виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, адже такі дані не завжди можуть співпадати.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20, від 22 грудня 2021 року у справі №420/3371/21, від 12 жовтня 2023 року у справі №280/3520/22.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не повно з`ясувано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про повне задоволення позову.

При цьому у порядку ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати в розмірі 2684,10 грн сплаченого судового збору за подання до адміністративного суду позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 в адміністративній справі №185/2556/23 - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00001404 від 18.10.2022 року, постановлену старшим державним інспектором відділу впровадження истем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 2684,10 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 жовтня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов