Справа № 353/1051/24
Суддя: ЛУКОВКІНА У. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/1051/24
Провадження № 2-а/353/3/24
У Х В А Л А

30 жовтня 2024 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., ознайомившись з матеріалами справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕГА № 1588814 від 19.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,0 грн. за порушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Також подав клопотання, в якому просив звільнити його від сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, оскільки він є одиноким непрацюючим пенсіонером, внутрішньо переміщеною особою та проживає у гуртожитку.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Також згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимогами ч.1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особи, які перебувають у скрутному матеріальному становищі, в т.ч. пенсіонери та внутрішньо переміщені особи, у зазначеному переліку відсутні.

Аналіз цих норм дає підстави вважати, що сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача, які б засвідчили, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Позивачем при подачі позовної заяви з клопотанням про звільнення від сплати судового збору не наведено достатнього обґрунтування неможливості сплати судового збору. Так надані позивачем відомості про доходи з Тлумацького об`єднаного управління ПФУ в Івано-Франківській області та з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого та (перерахованого) податку та військового збору відображають інформацію про отриману позивачем пенсію за період 2023-2024 років, загальний розмір якої становить 45750,0 грн., та інформацію про соціальні виплати та благодійну допомогу у загальному розмірі 19856,14 грн.

Тобто ці документи не вповній мірі відображають незадовільне (скрутне) майнове становище позивача, що перешкоджає йому сплатити суджовий збір у встановленому законом розмірі.

При цьому, слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів суду не надано.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили реальну відсутність коштів у позивача та його перебування у скрутному матеріальному становищі, а тому в задоволенні клопотання позивача про звільнення сплати судового збору слід відмовити.

Також відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б сплату судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг зі сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Правова позиція Великої Палати Верховного Суду є обов`язковою для врахування судами в силу ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позивачкою має бути сплачено судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2024 року становить 3028,0 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги немайнового характеру.

У вищезазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду також вказано, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,0х0,2 = 605,60).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату чи зазначити докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (при їх наявності).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, за таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, в т.ч. сплати судового збору, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 133, 161, 169, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу та його представнику, з часу вручення копії ухвали, десятиденний строк, для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА