Справа № 200/4818/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Справа№200/4818/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність відповідача, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо ненарахування пенсії позивачу з 04.08.2023 в розмірі не меншому, аніж передбачено ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та без врахування заробітної плати позивача з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023;

зобов`язати відповідача 1 нарахувати та виплатити пенсію позивачу з 04.08.2023 в розмірі у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та з урахуванням заробітної плати позивача з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі № 200/5823/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області здійснено позивачу перерахунок пенсії з 04.08.2023 зараховано до пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 01.12.2006 по 14.08.2010 на підприємстві ВАТ «Укрвуглебуд» та з зарахуванням до страхового та пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області представником позивача встановлено, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати за період з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023 відсутні. Заробітна плата за вказані періоди для обчислення пенсії врахована нульовим значенням. Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо обчислення пенсії позивача з урахуванням норм абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст. 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці в рішенні суду відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо включення в розрахунковий період середньої заробітної плати з нульовим значенням та обчислення пенсії без урахуванням норм абз.3 ч. ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці в рішенні суду відсутні, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 19.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст.262 КАС України. Витребувано докази.

03.08.2024 на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи відзив зазначає, що 04.08.2023 позивач через веб-портал, звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав всі необхідні документи.

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява позивача надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розглянуло заяву від 04.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами опрацювання заяви призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.1 ст.114 Закону №1058. Позивач оскаржив дії Пенсійного фонду в судовому порядку. В лютому 2024 року Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області відпрацьовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 №200/5823/23 про зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії з 04.08.2023 зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 01.12.2006 по 14.08.2010 на підприємстві ВАТ «Укрвуглебуд» та з зарахуванням до страхового та пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля». Рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області виконано відповідно до покладених судом зобов`язань в межах своєї компетенції в повному обсязі. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі № 200/5823/23 було виконано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

На підставі викладеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що заяву позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області до участі у справі 200/4818/24 у якості другого відповідача (далі відповідач 2).

20.09.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи відзив зазначає, що позивач перебуває на обліку у відповідача 1 з 25.08.2023, та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що пенсія обчислювалась із страхового стажу, врахованого по 31.07.2020 (по дату сплати страхових внесків Пенсійний фонд України відповідно до ст. 24 Закону №1058), 33 роки 09 місяців 11 днів, в тому числі додаткові роки за Списком №1 10 років, та заробітної плати, обчисленої у відповідності до ст.40 Закону №1058 за даними персоніфікованого обліку, за період з 01.07.2000 по 31.07.2020.

Відповідно до ч.2 ст.14, ст.370 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань.

Порядок та строки виконання судових рішень в адміністративних справах визначено Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №200/5823/23, яке набрало законної сили 29.01.2024, відповідача 2 зобов`язано здійснити перерахунок пенсії з 04.08.2023 зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 01.12.2006 по 14.08.2010 на підприємстві ВАТ Укрвуглебуд та з зарахуванням до страхового та пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023 на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля.

Зобов`язання Головного управління в рішенні суду відсутні.

За даними електронної пенсійної справи в лютому 2024 року на виконання рішення суду відповідачем 2 повторно розглянуто заяву Позивача від 04.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 та до пільгового стажу зараховано період роботи з 01.12.2006 по 14.08.2010, до страхового та пільгового стажу зараховані періоди роботи з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023.

Страховий стаж, врахований по 30.06.2023 та обчислений у відповідності до ст.24 Закону №1058, склав 43 роки 11 місяців 23 дні, в тому числі додаткові роки за Списком №1 - 17 років. В рішенні суду зобов`язання відповідача 2 щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати за період з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023 відсутні.

Заробітна плата за вказані періоди для обчислення пенсії врахована нульовим значенням.

Зобов`язання відповідача 2 щодо обчислення пенсії з урахуванням норм абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці в рішенні суду відсутні. Рішення суду відповідачем 2 виконано в повному обсязі відповідно до покладених судом зобов`язань.

Враховуючи приписи ч.5 ст.262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI з 25.08.2023.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №200/5823/23, яке набуло законної сили 29.01.2024, відповідача 2 зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача з 04.08.2023 зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 01.12.2006 по 14.08.2010 на підприємстві ВАТ Укрвуглебуд та з зарахуванням до страхового та пільгового стажу на підземних роботах періодів роботи з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023 на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля.

У відповіді відповідача 1 від 02.07.2024 № 17090-14483/С-02/8-0500/24 на звернення позивача повідомлено, що за даними електронної пенсійної справи в лютому 2024 року на виконання рішення суду по справі №200/5823/23 відповідачем 2 повторно розглянуто заяву позивача від 04.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 та до пільгового стажу зараховано період роботи з 01.12.2006 по 14.08.2010, до страхового та пільгового стажу зараховані періоди роботи з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023.

Страховий стаж, врахований по 30.06.2023 та обчислений у відповідності до ст.24 Закону №1058, склав 43 роки 11 місяців 23 дні, в тому числі додаткові роки за Списком №1 - 17 років.

В рішенні суду зобов`язано відповідача 2 щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати за період з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023 відсутні. Заробітна плата за вказані періоди для обчислення пенсії врахована нульовим значенням. Зобов`язано відповідача 2 щодо обчислення пенсії з урахуванням норм абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці в рішенні суду відсутні. Рішення суду відповідачем 2 виконано в повному обсязі відповідно до покладених судом зобов`язань.

Позивач вважає, що відповідач неправомірно не врахував для обчислення пенсії заробітну плату та призначив її з 25.08.2023, замість 04.08.2023 (з дня подання заяви), та в розмірі меншому, аніж передбачено ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці при наявності стажу за списком №1 17 років.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі-Закон N 1058-IV).

Ст.8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого ч.1 ст.26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого ч.1 ст.26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до приписів ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону;

4) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із сплачених страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Спірні періоди стажу, які позивач вважає такими, що підлягають виключенню з розрахунку заробітної плати набуті ним після 01.01.2004 - дати набрання чинності Законом №1058-IV, тобто застосуванню в даному випадку підлягають п.1ч.1ст.41 Закону №1058-IV.

Отже, аналіз вказаної норми свідчить про те, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються тільки ті суми виплат, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, тобто вказане свідчить про те, що у разі відсутності факту нарахування та сплати страхових внесків, сума такої заробітної плати (доходу) не враховується при обчисленні розміру пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що здійснюючи обчислення розміру пенсії відповідач 2 не мав законних підстав для включення періодів з нульовим значенням, яким є період роботи позивача з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023.

Врахування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії з нульовим показником заробітної плати виходячи з формули обчислення пенсії визначених ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV призвело до зниження коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи, що вплинуло в свою чергу на зменшення розміру пенсійної виплати.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За приписами ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 16 ст. 106 Закону № 1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків; несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

За змістом вказаної норм, обов`язки по сплаті страхових внесків, а також звітування про найманих працівників (застрахованих осіб) та відповідальність за неналежне їх виконання покладена на страхувальника.

З наявної в матеріалах справи довідки форми ОК-5 щодо позивача, судом встановлено, що заробітна плата позивачу за спірний період з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2021 по 30.06.2023 нараховувалася, однак сплата страхових внесків підприємством не здійснювалася. У період з 01.08.2020 по 31.12.2020 заробітна плата позивачу нараховувалася, також була здійснена сплата страхових внесків підприємством.

Суд зазначає, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 по справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 по справі № 482/434/17.

Щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Згідно абз.3 ч.1 ст.28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI (далі-Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Верховний Суд у постановах від 20.11.2018 у справі № 345/4616/16, від 06.02.2019 у справі № 345/4570/16-а, від 05.12.2019 у справі № 345/4462/16-а та інших, дійшов висновку про те, що ст.1 Закону № 345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд зауважує, що ст.8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.

Умовою виплати пенсії за нормами ст.8 Закону № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абз. 1 ст. 26 цього Закону.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 205/8712/16-а.

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 200/5813/20-а, від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17, від 21.01.2020 у справі № 640/4469/17, від 31.03.2020 у справі № 459/245/17.

Отже, дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

Як зазначено у відповіді на звернення позивача на виконання рішення суду по справі 200/5823/23 відповідачем 2 повторно розглянуто заяву позивача від 04.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону №1058 та до пільгового стажу зараховано період роботи з 01.12.2006 по 14.08.2010, до страхового та пільгового стажу зараховані періоди роботи з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023. Страховий стаж, врахований по 30.06.2023 та обчислений у відповідності до ст.24 Закону №1058, склав 43 роки 11 місяців 23 дні, в тому числі додаткові роки за Списком №1 - 17 років.

Вказане також підтверджується протоколом розрахунку стажу.

З урахуванням даних періодів роботи позивача, який враховано до страхового та пільгового стажу при розгляді цієї справи, суд дійшов висновку, що на позивача поширюється дія ст.8 Закону № 345-VI, оскільки загальний пільговий стаж позивача становить більше 15 років.

Отже, при перерахунку пенсії позивача відповідач 2 області мало застосувати положення Закону № 345-VI.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо не нарахування пенсії позивачу з 25.08.2023 в розмірі не меншому, аніж передбачено ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та без урахування заробітної плати позивача з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023.

зобов`язати відповідача 2 здійснити позивачу перерахунок пенсії позивача за віком на пільгових умовах з 25.08.2023 в розмірі у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ст. 8 Закону України № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням заробітної плати позивача з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023, з урахуванням виплачених сум пенсії.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Суд водночас зауважує, що вимоги до ГУ ПФУ в Донецькій області, задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до п. 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності органом, що мав розглянути питання про перехід позивача на інший вид пенсії, визначено відповідача - ГУ ПФУ у Київській області, у зв`язку з чим саме цей орган, а не відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області, має відповідати за вказаними позовними вимогами.

Щодо вимог позивача нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах в розмірі у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд вказує, що перерахунок пенсії позивача має здійснюватися ГУ ПФУ у Київській області, як органом якому доручено вирішення зазначеного питання за принципом екстериторіальності, а виплата пенсії має проводитися органом ПФУ за місцем перебування на пенсійному обліку, а саме ГУ ПФУ в Донецькій області, після отримання від ГУ ПФУ у Київській області відповідного рішення. А тому суд вважає такі вимоги позивача передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо визначення дати призначення пенсії з дня звернення за пенсією, суд вказує, що за приписами п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону №1058-ІV вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що 50-річного віку, який є достатнім для призначення даного виду пенсії (пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV), позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) набув 25.08.2023. Із заявою про призначення пенсії звернувся 04.08.2023, тобто раніше дня досягнення ним пенсійного віку. Відтак позивач має право на призначення пенсії з 25.08.2023 - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення ч.2 ст.2 та ч.2 ст.77 КАС України.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме бездіяльністю ГУ ПФУ у Київській області, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 968,96 грн.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500) про визнання протиправною бездіяльність відповідача, та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не нарахування пенсії ОСОБА_1 з 25.08.2023 в розмірі не меншому, аніж передбачено ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та без урахування заробітної плати позивача з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 25.08.2023 в розмірі у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ст. 8 Закону України № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 20.09.2010 по 31.12.2010 та з 01.08.2020 по 30.06.2023, та з урахуванням виплачених сум пенсії.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 28.10.2024.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова