Справа № 620/11160/24
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/11160/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоодержаної пенсії батька ОСОБА_2 після його смерті в розмірі 200246,63, яка нарахована на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 у справі №620/6698/22;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу недоодержану пенсію батька ОСОБА_2 після його смерті в розмірі 200246,63, яка нарахована на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 у справі №620/6698/22.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має право на виплату недоотриманої її батьком пенсії, а відповідач безпідставно відмовив у її виплаті, чим порушив права та законні інтереси позивача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Вказаною ухвалою також встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій останній просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому у відповідача відсутні підстави для здійснення виплати недоодержаної суми пенсії позивачу.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі- ГУ ПФУ в Чернігівській області) та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі- Закон № 2262-ХІІ).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.01.1975 серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.07.1996 серія НОМЕР_2 (а.с.23) .

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 по справі №620/6698/22 адміністративний позов задоволено повністю, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2019 відповідно до поданої ним заяви від 24.02.2022 та оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 17 лютого 2022 року за № 33/45-221 про розмір грошового забезпечення за березень 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати ОСОБА_2 основний розмір пенсії з 01.04.2019 відповідно до поданої ним заяви від 24.02.2022 та оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 17 лютого 2022 року за № 33/45-221 про розмір грошового забезпечення за березень 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести виплату перерахованого основного розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Вказане рішення суду набрало законної сили 02.12.2022 року.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019.

За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з квітня 2019 року по грудень 2022 року у розмірі 200246,63 грн, що підтверджується розрахунком (а.с.28) та не заперечується відповідачем.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 20.02.2024 серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Таким чином ОСОБА_2 не встиг отримати суму доплати перерахованої пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 по справі № 620/6698/22 в розмірі 200246,63 грн, яка була йому нарахована за життя.

Членом сім`ї ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 , яка на момент смерті батька була зареєстрована та проживала разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 13.08.2024 №5610, про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 19.02.2024, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с.25).

Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату недоодержаної за життя ОСОБА_2 суми пенсії, яка нарахована на виконання рішення суду (а.с.30-32).

Листом від 02.05.2024 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача, що вона не була стороною у справі №620/6698/22 і суд не вирішив жодних зобов`язань щодо неї, тому у відповідача немає підстав проводити дії щодо неї. Зазначено, що з метою отримання сум пенсії, нарахованих на виконання рішення суду за позовом ОСОБА_2 особі, яка є спадкоємцем, необхідно звернутися до суду із відповідною заявою про заміну правонаступника (а.с.33).

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у виплаті недоодержаної за життя суми пенсії її померлого батька протиправними, та такими, що порушують права позивача, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262- XII.

Відповідно до статті 61 Закону № 2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Тобто, законодавцем передбачено окремий порядок виплати не отриманої за життя суми пенсії визначеним колом його близьких осіб в межах шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера, а посилання відповідача в листі від 02.05.2024 на відсутність рішення суду про зміну стягувана - є безпідставним.

Позивач є дочкою, а отже членом сім`ї померлого ОСОБА_2 , яка відповідно до статті 61 Закону № 2262-ХІІ має право на отримання належної ОСОБА_2 суми пенсії, яка не була отримана ним за життя.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази звернення до відповідача кількох членів сім`ї за отриманням таких коштів.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 61 Закону України № 2262-ХІІ передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї. які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Таким чином суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнені з військової служби, та деяких інших осіб», а заміна сторони в виконавчому провадженні, у ньому випадку, не є належним способом захисту прав заявника та не може бути застосована у спірних правовідносинах.

Аналогічного висновку дійшов Другий апеляційний адміністративний суд в постанові від 18.07.2022 по справі №520/19364/2020. Із наведеним погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 07.09.2022 по справі №520/19364/2020.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, шо позивач не є стягувачем за виконавчим провадженням по справі №620/6698/22, а неотримана ОСОБА_2 сума пенсії, підлягає виплаті ОСОБА_1 , як члену сім`ї (дочці), яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, відповідно до статті 61 Закону України № 2262-ХІІ.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18- рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд вказує, що відповідно до частин1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2002,47 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми недоотриманої пенсії в розмірі 200246,63 грн яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 по справі №620/6698/22, але не була ним одержана за життя.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії в розмірі 200246,63 грн, яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 по справі №620/6698/22, але не була ним одержана за життя.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2002,47 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000).

Повне судове рішення складено 24.10.2024.

Суддя Олена ЛУКАШОВА