Справа № 580/7848/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року справа № 580/7848/24

м. Черкаси

Черкаський? ? окружний? ? адміністративний? ? суд? ? у? ? складі? ? головуючого? ? судді Кульчицького С.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати Розпорядження (Витяг) від 11.07.2024 №903-рл прийняте ГУ ДПС у Черкаській області;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області видати товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за заявою (вх. №14235/АП від 26.06.2024) за адресою: Черкаська область, м.Чигирин, вул. Фундукліївська, буд. 76.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що для здійснення власної господарської діяльності право роздрібної торгівлі пальним у червні 2024 року звернувся до податкового органу із заявою про видачу йому ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, за місцем торгівлі - АГЗС за адресою: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт.Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258. Вказує, що 11.07.2024 податковий орган прийняв розпорядження №903-рл «Про відмову у видачі ліцензії» у зв`язку з не поданням до заяви на отримання ліцензії повного пакету документів, зокрема акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, на автозаправну станцію (АЗС), а також вказано, що позивачем не підтверджено відповідність адреси земельної ділянки згідно державного акту на право користування землею серія ІІ-ЧР №000123 та розташування на ній об`єкта роздрібної торгівлі пальним. Товариство вважає розпорядження протиправним, оскільки податковий орган не врахував, що АГЗС, на яке позивач подав заяву про отримання ліцензії є контейнерного типу, виконана як цілісний заводський виріб та для її установлення не передбачено виконання будь-яких будівельних робіт. Улаштування АЗС не потребувало фундаменту чи бетонного майданчику, що виключає потребу у виконанні будівельних робіт та не передбачає прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва відповідно до норм містобудівного законодавства. За таких обставин позивач вважає, що у нього був відсутній обов`язок подавати документи щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва. Також позивачем наголошено, що позивачем до заяви надано вичерпний перелік документів, які дійсно підтверджують відповідність адреси земельної ділянки згідно державного акту на право користування землею серія ІІ-ЧР №000123 та розташування на ній об`єкта роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» () зареєстроване як юридична особа, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності товариства за КВЕД є (46.71) оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, а також (47.30) роздрібна торгівля пальним.

26.06.2024 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Черкаській області із заявою про видачу йому ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. №14235/АП від 26.06.2024) за адресою розташування автозаправної станції: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258.

До заяви позивач додав наступні документи: дозвіл №122.19.71; дозвіл №123.19.71; платіжне доручення від 26.06.2024 №4964; державний акт на право постійного користування землею; Постанова від 24.02.2022 №357; паспорт посудини зав. №44; договір про спільну діяльність від 01.01.2018 №02/01/18; договір-купівлі продажу обладнання від 23.09.2009 №23.

Розпорядженням (витяг) Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.07.2024 №903-рл «Про відмову у видачі ліцензії» зобов`язано відмовити у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» () за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258, у зв`язку з відсутності документів, що необхідних для отримання ліцензії згідно зі ст. 15 Закону №481.

Додатково, податковий орган своїм листом від 12.07.2024 №15254/6/23-00-09-03-21 повідомив позивача про те, що розпорядженням від 11.07.2024 №903-рл «Про відмову у видачі ліцензії» товариству відмовлено у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за місцем розташування автозаправної станції у зв`язку з відсутністю акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, на автозаправну станцію (АЗС), а також вказано, що позивачем не підтверджено відповідність адреси земельної ділянки згідно державного акту на право користування землею серія ІІ-ЧР №000123 та розташування на ній об`єкта роздрібної торгівлі пальним.

Не погоджуючись з вищевказаним розпорядження, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» територіальні органи ДПС є органами ліцензування при видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», територіальні органи ДФС також визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Цією ж нормою визначено, що роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/ газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Згідно частини 22 ст. 15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 33 ст. 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Згідно з частинами 35-38 та 40-42 ст. 15 Закону №481/95-ВР, ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Судом встановлено, що 26.06.2024 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Черкаській області із заявою про видачу йому ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. №14235/АП від 26.06.2024) за адресою розташування автозаправної станції: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258.

За результатами розгляду такої заяви Головне управління ДПС у Черкаській області відмовило у видачі ліцензії у зв`язку з відсутністю акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, на автозаправну станцію (АЗС), а також вказано, що позивачем не підтверджено відповідність адреси земельної ділянки згідно державного акту на право користування землею серія ІІ-ЧР №000123 та розташування на ній об`єкта роздрібної торгівлі пальним.

Надаючи правову оцінку твердженням податкового органу про неподання до заяви на отримання ліцензії документів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, суд зазначає наступне.

Так, для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального (ч. 38 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР).

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини другої статті 39 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Відповідно до пункту 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20 грудня 1997 року (далі - Правила), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Відповідно до пункту 3 цих Правил АЗС поділяються на стаціонарні, пересувні та контейнерні. Стаціонарні АЗС комплекс споруд для приймання та відпуску нафтопродуктів з наземним або підземним розміщенням резервуарів і з не зблокованими з ними паливо-, масло- та газороздавальними колонками. На стаціонарних АЗС можуть розташовуватися пункти продажу товарів та надання побутових послуг. Пересувні АЗС комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів. Контейнерні АЗС установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки, зблокованих в єдиному контейнері. Стаціонарні АЗС розташовуються у населених пунктах, а також на автомобільних дорогах.

Використання пересувних АЗС дозволяється лише для реалізації населенню пічного палива, а також для реалізації палива на місці розташування стаціонарних АЗС у разі проведення їх ремонту або чистки резервуарів. Використання контейнерних АЗС дозволяється лише в автогосподарствах, на промислових і сільськогосподарських підприємствах, платних стоянках автомобілів, моторних човнів і катерів, пристанях, в гаражних кооперативах та сільській місцевості, де відсутні стаціонарні АЗС.

Згідно ДБН В.1.1-7 «Автозаправні станції. основи проектування та будівництва» АЗС класифікуються за потужністю та технологічними рішеннями, зокрема, АГЗС Автозаправна станція зріджених вуглеводневих газів пропан-бутан з резервуарами від 20 м до 100 куб. м.АГЗП автогазозаправний пункт зріджених газів з надземними резервуарами до 10 куб. м або з підземними до 20 куб. м.

Відповідно до ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання» до складу систем газопостачання входять, у тому числі: газонаповнювальні станції (далі ГНС) і пункти (далі ГНП), проміжні склади балонів (далі ПСБ),стаціонарні автомобільні газозаправочні станції (далі АГЗС) і пункти (далі АГЗП), резервуарні установки, групові та індивідуальні газобалонні установки (далі ГБУ ІГБУ), випарні та змішувальні установки ЗВГ. АГЗС та АГЗП призначені для прийому, зберігання ЗВГ та заправки газобалонних автомобілів. АГЗП підрозділяються на стаціонарні та тимчасові. У складі стаціонарного АГЗП передбачаються: резервуари для ЗВГ ємкістю до 10 м3, що установлюються надземно (без обвалування); резервуари для ЗВГ ємкістю до 20 м3, що установлюються підземко; приймальні та заправні колонки; обладнання для перекачування газу; операторну, туалет; засоби пожежогасіння; навіс із негорючих матеріалів над технологічним обладнанням; систему електропостачання, КВП і А та захист від блискавки; сітчасту огорожу із негорючих матеріалів. У складі тимчасового АГЗП, що працює від автоцистерни з резервуаром, що не перевищує 10 м3, передбачають об`єкти аналогічні для стаціонарних АГЗП, замінивши стаціонарні резервуари для ЗВГ на автоцистерну з резервуаром до 10м3. Дозволяється встановлювати на АГЗП стаціонарні заправники газу заводського виготовлення, укомплектовані: резервуарами для газу загальним корисним об`ємом до 10 м3, насосами для перекачування газу, заправною колонкою, відповідними газопроводами та КВП. Транспортна цистерна, що привозить газ від ГНС, повинна установлюватися від стаціонарної цистерни не ближче 5 м.

Відповідно до глави 2.6 Методичного посібнику «Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», затвердженого рішенням Науково-технічної ради Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 10 грудня 2015 року №88, зазначено, що контейнерні АЗС, виготовлені як цілісний заводський виріб відповідно до затверджених у встановленому порядку технічних умов з обов`язковим забезпеченням системами блискавкозахисту, очищення стоків тощо та розміщені на ділянці, забезпеченій інженерною інфраструктурою, що дає можливість підключення та функціонування АЗС без виконання будівельних робіт, не є об`єктом будівництва. Водночас контейнерні АЗС не можуть бути віднесені до тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, оскільки вони є об`єктами підвищеної небезпеки та екологічно небезпечними об`єктами.

Із матеріалів справи судом встановлено, що до заяви про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Черкасигазінвест» подано до Головного управління ДПС у Черкаській області: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №683, виданого ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»; градувальну таблицю на сталевий горизонтальний циліндричний резервуар №44 тип РГС-12.5, затвердженої ДП «Черкасистандартметрологія» 21.04.2020; журнал нагляду (Паспорт) обладнання, що працює під тиском більше 0,5 бар.

Із вищезазначених документів вбачається, що вищезазначений модульний автозаправник газу з резервуаром для зрідженого газу V=12,284 м3, заводський номер 44, 1996 року випуску є модульного типу, виконаний як цілісний заводський виріб, та для його установлення не передбачено виконання будь-яких будівельних робіт, тобто стаціонарний заправник газу не є об`єктом будівництва, а отже законодавство не вимагає прийняття його в експлуатацію як об`єкта будівництва, а відтак оскаржувані розпорядження є протиправними та підлягають скасуванню.

Вищезазначений висновок також узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 09.08.2022 у справі №580/2513/21, за якою для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

Відповідач не надав суду доказів того, що для установлення АГЗС, позивачем дійсно проводилися будь-які будівельні роботи чи роботи з установлення фундаментів, результати яких потрібно приймати до експлуатації.

Отже, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт.

Також судом не приймається до уваги посилання відповідача у листі від 12.07.2024 №15254/6/23-00-09-03-21 на те, що позивачем не підтверджено відповідність адреси земельної ділянки згідно державного акту на право користування землею серія ІІ-ЧР №000123 та розташування на ній об`єкта роздрібної торгівлі пальним, оскільки із наданих до контролюючого органу документів, зокрема, державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ЧР №000123 судом встановлено відповідність адреси земельної ділянки згідно державного акту на право користування землею та розташування на ній об`єкта роздрібної торгівлі пальним: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати розпорядження (витяг) Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.07.2024 №903-рл «Про відмову у видачі ліцензії» щодо відмови у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» () за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258.

Разом з цим, відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У рішенні Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Таким чином, суд, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень дійшов висновку зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 26.06.2024 (вх. №14235/АП від 26.06.2024) про видачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні, однак вимога позивача про зобов`язання відповідача саме видати йому таку ліцензію є передчасною, тому задоволенню не підлягає.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242-243, 245-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження (витяг) Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.07.2024 №903-рл «Про відмову у видачі ліцензії» щодо відмови у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» () за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Черкаська область, Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» () від 26.06.2024 (вх. №14235/АП від 26.06.2024) про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Звенигородський р-н, смт. Вільшана, вул. Шевченка, буд. 258 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» (19632, Черкаський р-н, с. Степанки, 8-й кілометр Смілянського шосе, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ