Справа № 420/15446/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Коваля М.П., Турецької І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2022р. визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не врахування до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 періоду роботи в колгоспі «ім. Жовтневої революції» з 28.10.1980р. по 05.05.1981р. на посаді механізатора; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.04.2022р. №63 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі «ім. Жовтневої революції» з 28.10.1980р. по 05.05.1981р. на посаді механізатора; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.04.2022р. про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

27.02.2023р. позивач подав до суду першої інстанції заяву про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6500грн. та поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи 75грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2023р. заяву про ухвалення додаткового судового рішення залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023р. скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2023р. про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, направлено справу для розгляду заяви ОСОБА_1 до суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023р. стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті послуг на правничу допомогу у розмірі 500грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

23.06.2023р. позивач подав до суду першої інстанції заяву про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2100грн. та поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи 78грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2023р., з урахуванням виправлень ухвалою від 01.08.2023р., заяву ОСОБА_1 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції направлено до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023р. скасовано ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2023р., від 01.08.2023р. та направлено справу до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.06.2023 р. про стягнення судових витрат.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2023р. стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2100грн.

28.11.2023р. позивач подав до суду першої інстанції заяву про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2000грн. та поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи 52грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023р. стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн.

Не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями, посилаючись на порушення судом першої інстанції обставин справи норм процесуального права, позивач подав апеляційні скарги, в яких просить ухвали суду змінити, доповнивши їх стягненням витрат на пересилання процесуальних документів до суду та учасникам справи.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2023р. в частині відмови ОСОБА_1 у стягненні витрат на пересилання процесуальних документів; ухвалено у цій частині постанову, якою стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 78грн; в іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2023р. залишено без змін; скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023р. в частині відмови ОСОБА_1 у стягненні витрат на пересилання процесуальних документів; ухвалено у цій частині постанову, якою стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 52грн.; іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023р. залишено без змін.

11.04.2024р. позивач подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про задоволення заяви щодо ухвалення додаткового судового рішення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2022р. між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Смірнов та партнери» укладено договір про надання правової допомоги №01-09.

Відповідно до чч.1,2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, згідно акту надання-приймання юридичних послуг від 05.04.2024р., загальна вартість робіт адвоката за складання апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції від 23.11.2023р. та від 05.12.2023р. склала 3500грн.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, враховуючи надані стороною позивача докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, зміст і обсяг наданих матеріалів до суду апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтовану необхідність зменшення розміру таких витрат до 1000грн., з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Так, п.5 ч.3 ст.132 КАС України, встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Положеннями ч.1 ст.138 КАС України, визначено, що розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Частиною 7 ст.139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм, убачається, що документально підтверджені судові витрати, зокрема, і пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з додатків до заяви ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат від 11.04.2024р., вони містяться копії квитанцій АТ «Укрпошта», що підтверджують сплату послуг по відправці рекомендованих листів: №058 від 02.12.2023р. на суму 28грн. до П`ятого апеляційного адміністративного суду (із апеляційною скаргою); №627 від 28.12.2023р. на суму 28грн. до П`ятого апеляційного адміністративного суду (із апеляційною скаргою); №779 від 05.04.2024р. на суму 32грн. до Головного управління ПФУ в Одеській області (із заявою про відшкодування судових витрат).

Отже, вищезазначені витрати у сумі 88грн. пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій (направленням процесуальних документів сторонам у справі та до суду), а тому є судовими витратами в розумінні ч.1 ст.138 КАС України та підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись, ст.ст.132, 134, 139, 143, 252, 311, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти у справі додаткову постанову, якою стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1088 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді М.П. Коваль І.О. Турецька