Справа № 160/24601/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняДубина Ю.О.
представника позивача представника відповідача Ромасько Є.В. Сироватка А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № 31 від 31.05.2024 року Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про порушення ТОВ "Інженерні світлотехнічні технології" п.6 ч.4 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та п.3 ч.4 ст. 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
Позовні вимоги обгрунтовані наступним:
відповідач не надав позивачу ані наказу, ані повідомлення про призначення позапланової перевірки, ані службове посвідчення;
відповідач не повідомив у вимозі достатніх та зрозумілих підстав для витребування у позивача документів та пояснень;
відповідач не забезпечив права позивача на участь у процесі прийняття рішення.
Ухвалою суду від 12.09.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав: позивач відмовився надати документи на вимогу відповідача від 29.04.2024 року № 5.1/6334. Про час та місце проведення перевірки позивач повідомлений належним чином; позивач не скористався своїм правом на участь у процесі перевірки.
Ухвалою суду від 28.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та вказав, що докази пояснення витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5-ти днів з моменту проголошення рішення суду.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Предметом позову є правомірність постанови про накладення штрафу № 31 від 31.05.2024 року Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області про порушення ТОВ "Інженерні світлотехнічні технології" п.6 ч.4 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та п.3 ч.4 ст. 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", якою на позивача накладено штраф у розмірі 170 000 грн.
Вказана постанова винесена на підставі акту перевірки характеристик продукції від 16.05.2024 року № 000664 та протоколу про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 16.05.2024 року № 000664.
У акті перевірки характеристик продукції від 16.05.2024 року № 000664 вказано, що позивач відмовився надати документи на вимогу відповідача від 29.04.2024 року № 5.1/6334: декларацію про відповідність, супровідні документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг. Таким чином, позивач створив перешкоди відповідачу в проведенні перевірки характеристик продукції та не виконанні вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд.
У протоколі зазначено, що позивач не виконав законні вимоги посадових осіб відповідача: відмовився надати документи на вимогу відповідача від 29.04.2024 року № 5.1/6334: декларацію про відповідність, супровідні документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг. Таким чином, позивач створив перешкоди відповідачу в проведенні перевірки характеристик продукції та не виконанні вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд.
У матеріалах справи містяться копія наказу від 29.04.2024 року № 303-ПО, копія направлення на проведення перевірки від 29.042024 року № 310.
Згідно ч.1-4 ст. 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.
На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
У направленні на проведення перевірки зазначаються
а) найменування органу ринкового нагляду, що здійснює перевірку;
б) номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється перевірка;
в) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції);
г) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо);
ґ) підстави для проведення перевірки;
д) список посадових осіб органу ринкового нагляду, які беруть участь у здійсненні перевірки, із зазначенням їх посади, прізвища, імені та по батькові;
е) список осіб, які залучаються до здійснення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону;
є) дата початку та дата закінчення перевірки;
ж) тип перевірки (планова або позапланова);
з) інформація про проведення попередньої перевірки (тип перевірки, дата початку та строк її здійснення).
Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки.
Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.
Оскільки всі вказані документи були оформлені відповідачем, то останній міг провести перевірку позивача.
Згідно п.3 ч.1 ст. 15 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право: вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів.
За вказаних обставин вимога відповідача від 29.04.2024 року № 5.1/6334, копія якої міститься у матеріалах справи, є обов`язковою для виконання позивачем.
Позивач листом від 16.05.2024 року, який міститься у матеріалах справи та який отриманий відповідачем 16.05.2024 року, що підтверджує штемпель відповідача на копії листа, надав відповідачу пояснення та копію декларації про відповідність товару.
Таким чином, позивач частково виконав вимогу відповідача: надав копію декларації про відповідність товару.
Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками (головою та членами або уповноваженими посадовими особами державного колегіального органу) відповідно до їх компетенції (ч.7 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).
Суд зазначає, що з 15.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про адміністративну процедуру».
Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративні провадження, які на день набрання чинності цим Законом перебувають на розгляді адміністративного органу, завершуються відповідно до положень цього Закону. Адміністративні акти, прийняті після набрання чинності цим Законом, оскаржуються за правилами адміністративного оскарження у порядку, визначеному цим Законом.
Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про адміністративну процедуру» цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
Частина 2 статті 1 вказаного вище закону України не виключає із сфери його дії відносини щодо накладення штрафів у відповідності до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
У статті 3 Закону України «Про адміністративну процедуру» вказано, що адміністративна процедура визначається Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Законом можуть бути встановлені особливості адміністративного провадження для окремих категорій адміністративних справ. Такі особливості повинні відповідати принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом.
Частина 1 статті 4 вказаного вище закону України визначає принципи адміністративної процедури:
1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності;
2) рівність перед законом;
4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу;
5) добросовісність і розсудливість;
8) своєчасність і розумний строк;
10) презумпція правомірності дій та вимог особи;
12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні;
13) гарантування ефективних засобів правового захисту.
Частина 1 статті 17 зазначеного вище закону України розкриває поняття принципу «гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні»: особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи; адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків; особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.
Згідно статті 63 Закону України «Про адміністративну процедуру» учасник адміністративного провадження має право бути заслуханим адміністративним органом до прийняття рішення у справі, якщо таке рішення може негативно вплинути на його право, свободу чи законний інтерес, крім випадків, передбачених цим Законом. Право учасника адміністративного провадження бути заслуханим реалізується ним шляхом подання до адміністративного органу своїх пояснень та/або заперечень у спосіб, передбачений цим Законом для подання заяви. Адміністративний орган інформує учасника адміністративного провадження про можливі негативні наслідки його неучасті у провадженні та ненадання пояснень та/або заперечень у справі, у тому числі у разі оскарження адміністративного акта.
Заслуховування не проводиться, якщо:
1) необхідно вжити негайних заходів для запобігання заподіянню шкоди;
2) відповідно до законодавства вимагається негайне прийняття рішення;
3) адміністративний орган приймає відповідний адміністративний акт в автоматичному режимі;
4) прохання заявника є очевидно безпідставним.
Відповідач не надав суду доказів наявності обставин, які виключають заслуховування згідно ч.2 ст. 63 Закону України «Про адміністративну процедуру».
Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не передбачає випадків реалізації права особи бути заслуханою у процесі накладення штрафів на розповсюджувачів продукції.
Однак у відповідності до п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про адміністративну процедуру» до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить принципам цього Закону.
За вказаних обставин Закон України «Про адміністративну процедуру» має вищу юридичну силу ніж Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме Закон України «Про адміністративну процедуру».
Відповідно до статті 87 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
Протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема:
1) прийнятий адміністративним органом, що:
а) не мав на це повноважень;
б) використав дискреційні повноваження незаконно;
2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;
3) порушує норми матеріального права;
4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта.
Таким чином, адміністративний акт, до якого відноситься також і оскаржувана постанова, є рішенням, прийнятим адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямований на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб), повинен обов`язково відповідати принципам адміністративної процедури, до яких віднесено також і гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
У даному випадку ч.3 ст. 87 Закону України «Про адміністративну процедуру» не може бути застосовано до спірних правовідносин, оскільки відповідач порушив один із принципів адміністративної процедури: гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Суд звертає увагу на те, що штраф у розмірі 170 000 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим. Така санкція співмірна з покараннями за злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кримінального кодексу України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто від 510 до 850 000 гривень), якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Відповідач не надав суду доказів повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, результатом якої стало накладення штрафу на позивача за порушення Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Відповідач також не забезпечив гарантування права позивача бути заслуханим шляхом подання своїх пояснень та/або заперечень під час накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
За вказаних обставин, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасування, оскільки під час її прийняття був порушений один із принципів адміністративної процедури: гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судовий збір покладається на відповідача у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.
Стосовно витрат на правничу допомогу.
Позивач до закінчення судових дебатів повідомив суд про те, що докази пояснення витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5-ти днів з моменту проголошення рішення суду.
У відповідності до вимог ч.7 ст. 139 позивач подав заяву про те, що докази понесення відповідних витрат будуть надані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.
Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № 31 від 31.05.2024 року Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про порушення ТОВ "Інженерні світлотехнічні технології" п.6 ч.4 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та п.3 ч.4 ст. 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
Стягнути з Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» сплачену суму судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 жовтня 2024 року.

Суддя С.В. Златін