Справа № 500/5087/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5087/24

24 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, в особі Подільсько-Карпатського міжрегіонального управління про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, в особі Подільсько-Карпатського міжрегіонального управління, в якому просить скасувати постанову начальника Подільсько-Карпатського міжрегіонального управління №1 від 30 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000,00 гривень згідно пункту 2 частини 1 статті 74 Закону України "Про внутрішній водний транспорт".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 липня 2024 року начальником Подільсько-Карпатського міжрегіонального управління було винесено оскаржувану постанову на підставі протоколу про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт від 20 червня 2024 року №01 згідно якого встановлено, що о 12 годині 55 хвилин 20 червня 2024 року на річці Серет (Тернопільський став) громадянином ОСОБА_1 здійснено вихід у рейс судна внутрішнього плавання " ОСОБА_2 " без суднових документів, а саме без свідоцтва судна внутрішнього плавання.

Проте, позивач зазначає, що відповідно до Закону України "Про внутрішній водний транспорт" на українських суднах внутрішнього плавання, зареєстрованих у Державному судновому реєстрі України до набрання чинності цим Законом, до 31 грудня 2035 року допускається відсутність свідоцтва судна внутрішнього плавання, за умови наявності чинного класифікаційного свідоцтва, який був наявний у позивача.

Ухвалою судді від 21.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження за матеріалами справи, без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

10.09.2024 до суду від державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що позивач 20.06.2024 здійснюючи вихід у рейс судна внутрішнього плавання " ОСОБА_2 " зобов`язаний був мати свідоцтво судна внутрішнього плавання або (до 31.12.2035) чинне класифікаційне свідоцтво, проте, останній в супереч вказаних законодавчих норм, перебував у рейсі без суднових документів для судна внутрішнього плавання, за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 2 частини першої статті 74 Закону України "Про внутрішній водний транспорт".

17.09.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що додавши лист від 03.09.2024 Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, відповідач підтвердив наявність на судні внутрішнього плавання " ОСОБА_2 " чинного класифікаційного свідоцтва, оскільки з даного листа вбачається, що саме 20.06.2024 року (день складання протоколу) інженер-інспектором Північно-західного управління Регістра було отримано оригінал класифікаційного свідоцтва та передано судновласнику.

Також, представник позивача у відповіді на відзив вказує, що з відео, наданого відповідачем, вбачається те, що капітан судна "Ян Амор Тарновський" ОСОБА_1 при перевірці надав всі необхідні суднові документи та їх наявний перелік влаштовував перевіряючих.

Тому, на переконання представника, 20.06.2024 року капітан ОСОБА_1 вийшов в рейс судном " ОСОБА_2 " за наявності всіх необхідних суднових документів (включно з оригіналом класифікаційного свідоцтва), проте були допущені порушення зі сторони інспектора державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Подільсько-Карпатського міжрегіонального управління стосовно пред`явлення вимоги щодо наявності свідоцтва судна внутрішнього плавання.

Ухвалою суду від 24.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи №500/5087/24 за правилами загального провадження та/або призначення судового засідання з викликом сторін.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

Головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судпоплавства та контролю суден 20.06.2024 було складено протокол №01 про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт зі змісту якого слідує, що о 12:55 год 20.06.2024 на ділянці внутрішнього водного шляху р.Серет (Тернопільський став) ОСОБА_1 здійснив вихід в рейс судна внутрішнього плавання " ОСОБА_2 " без суднових документів, а саме без свідоцтва судна внутрішнього плавання, чим було порушено вимоги Закону України "Про внутрішній водний транспорт", а саме: п.4 ч.1 ст.31, ч.1 ст.27, за що передбачено відповідальність згідно п.2 ч.1 ст.74 Закону. Факт порушення було зафіксовано на відеореєстратори № 111300722, № 111300721.

Листами від 21.06.2024 та 28.06.2024 Подільсько-Карпатське міжрегіональне управління повідомляло позивача про місце, час та дату розгляду справи про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт відносно нього.

30.07.2024 начальником Подільсько-Карпатського міжрегіонального управління, за вихід у рейс судна внутрішнього плавання, яке не має суднових документів, прийнято постанову про застосування адміністративного-господарських санкцій (штрафів), передбачених статтею 74 Закону України "Про внутрішній водний транспорт" №1, якою застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 51000,00 грн.

Не погоджуючись із такою постановою, позивач звернувся до суду із позовом щодо її скасування.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Закон України "Про внутрішній водний транспорт" від 3 грудня 2020 року № 1054-IX визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування внутрішнього водного транспорту і спрямований на створення сприятливих умов для його розвитку, задоволення потреб громадян у доступних, якісних та безпечних перевезеннях (далі - Закон №1054-ІХ).

Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону №1054-ІХ внутрішній водний транспорт - вид транспорту, до якого належать судна, суб`єкти господарювання, що здійснюють та забезпечують перевезення переважно внутрішніми водними шляхами вантажів, пасажирів, багажу і пошти, використовуються для рибогосподарської діяльності, надають інші послуги з використанням суден внутрішнього плавання, забезпечують судноплавство на внутрішніх водних шляхах, утримують об`єкти інфраструктури внутрішніх водних шляхів, здійснюють навігаційно-гідрографічне забезпечення судноплавства.

Згідно п.66 ч.1 ст.1 Закону №1054-ІХ судно внутрішнього плавання - річкове судно або судно змішаного плавання довжиною 20 метрів і більше або судно, добуток довжини, ширини та осадки якого становить об`єм у 100 кубічних метрів і більше, буксири і штовхачі, призначені для ведення складу таких суден чи плавучого обладнання, а також пасажирські судна і плавуче обладнання.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1054-ІХ судно (склад суден) допускається до плавання внутрішніми водними шляхами за умови його відповідності встановленим національним законодавством або міжнародними договорами України вимогам щодо безпеки судноплавства, охорони навколишнього природного середовища, до належного рівня підготовки, комплектування і кваліфікації членів екіпажу, наявності безпечних умов для життя та здоров`я пасажирів і членів екіпажу та за наявності відповідних чинних суднових документів і документів членів екіпажу.

Ідентифікація судна внутрішнього плавання здійснюється за назвою та унікальним європейським ідентифікаційним номером судна, які присвоюються і наносяться на судно у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту, відповідно до міжнародних договорів України та з урахуванням вимог законодавства Європейського Союзу.

Кожне судно може мати лише один унікальний європейський ідентифікаційний номер судна, який залишається незмінним протягом усього строку його експлуатації (ч.1 ст.29 Закону №1054-ІХ).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.32 Закону 1054-ІХ реєстрація суден внутрішнього плавання здійснюється у Державному судновому реєстрі України. Під час першої реєстрації судну внутрішнього плавання, якому на момент реєстрації в Україні не присвоєно унікальний європейський ідентифікаційний номер, присвоюється такий ідентифікаційний номер, відомості про який вносяться до свідоцтва судна внутрішнього плавання чи тимчасового свідоцтва судна внутрішнього плавання, до свідоцтва про право плавання під Державним Прапором України або свідоцтва про тимчасове право плавання під Державним Прапором України.

Унікальний європейський ідентифікаційний номер судна не змінюється протягом усього строку експлуатації судна.

Органи та умови реєстрації суден внутрішнього плавання у Державному судновому реєстрі України встановлюються Кодексом торговельного мореплавства України та цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.27 Кодексу торговельного мореплавства України реєстрація морських суден і суден внутрішнього плавання у Державному судновому реєстрі України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського транспорту. Реєстрація судна у Державному судновому реєстрі України засвідчується свідоцтвом про право плавання під Державним Прапором України (судновий патент), яке видається безстроково, або свідоцтвом про тимчасове право плавання під Державним Прапором України, а також свідоцтвом про право власності на судно, яке видається безстроково.

У відповідності до ч.1 ст.31 Закону №1054-ІХ на українському судні внутрішнього плавання з екіпажем, плавучому обладнанні під час його експлуатації повинні бути такі суднові документи:

1) свідоцтво про право власності на судно (копія);

2) свідоцтво про право плавання під Державним Прапором України (судновий патент) або свідоцтво про тимчасове право плавання під Державним Прапором України;

3) класифікаційне свідоцтво (у випадках, передбачених законом);

4) свідоцтво судна внутрішнього плавання або тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання;

5) обмірне свідоцтво судна внутрішнього плавання - для суден, що здійснюють перевезення вантажів;

6) суднова роль (список членів суднового екіпажу);

7) список пасажирів (за наявності);

8) судновий журнал;

9) документи, передбачені правилами реєстрації операцій із шкідливими речовинами на суднах, у морських і річкових портах і терміналах;

10) документи щодо перевезення небезпечного вантажу - для судна, що перевозить такий вантаж;

11) дозвіл на експлуатацію суднової радіостанції (за наявності).

Свідоцтво про право плавання під Державним Прапором України (свідоцтво про тимчасове право плавання під Державним Прапором України), свідоцтво про право власності видаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері внутрішнього водного транспорту, за формою, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту.

Класифікаційне свідоцтво видається класифікаційним товариством, обраним судновласником, за формою, що встановлюється правилами цього класифікаційного товариства. Строк дії класифікаційного свідоцтва визначається класифікаційним товариством відповідно до його правил.

Свідоцтво судна внутрішнього плавання або тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання, додаткове свідоцтво судна внутрішнього плавання видаються визнаним класифікаційним товариством, обраним судновласником, від імені держави за результатами технічного огляду.

Порядок здійснення технічного нагляду за суднами розробляється з урахуванням міжнародних договорів України та затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту.

Судно внутрішнього плавання може мати лише одне чинне свідоцтво судна внутрішнього плавання або тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання.

Строк дії свідоцтва судна внутрішнього плавання визначається відповідно до порядку здійснення технічного нагляду за суднами та не може перевищувати 10 років, крім свідоцтв пасажирських і високошвидкісних суден, суден, що перевозять небезпечні вантажі, строк дії яких не може перевищувати п`ять років.

У випадках, визначених законодавством, строк дії свідоцтва внутрішнього плавання (крім тимчасового свідоцтва внутрішнього плавання) може бути подовжений визнаним класифікаційним товариством, яке видало таке свідоцтво, на строк до шести місяців без проведення технічного огляду, про що зазначається у свідоцтві судна внутрішнього плавання.

У випадках, передбачених порядком здійснення технічного нагляду за суднами, що розробляється та затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері внутрішнього водного транспорту, з урахуванням міжнародних договорів України, допускається видача суднам внутрішнього плавання та плавучим спорудам тимчасового свідоцтва судна внутрішнього плавання.

Визнане класифікаційне товариство анулює свідоцтво судна внутрішнього плавання у разі виявлення невідповідності судна технічним вимогам, встановленим законодавством.

У випадках, передбачених законодавством, визнане класифікаційне товариство відмовляє у видачі або поновленні свідоцтва судна внутрішнього плавання.

Форма, порядок видачі, подовження строку дії, поновлення, заміни та анулювання свідоцтва судна внутрішнього плавання і тимчасового свідоцтва судна внутрішнього плавання встановлюються порядком здійснення технічного нагляду за суднами (ч.5-7 ст.31 Закону №1054-ІХ).

Поряд із цим, пунктом 3 прикінцевих та перехідних положень Закону №1054-ІХ передбачено, що на українських суднах внутрішнього плавання, зареєстрованих у Державному судновому реєстрі України до набрання чинності цим Законом, до 31 грудня 2035 року допускається відсутність свідоцтва судна внутрішнього плавання, за умови наявності чинного класифікаційного свідоцтва.

Отже, з аналізу вищенаведеного слідує, що при виході у рейс на українському судні внутрішнього плавання з екіпажем на ньому повинні бути суднові документи, зокрема такі як свідоцтво судна внутрішнього плавання або чинне класифікаційне свідоцтво.

Як зазначалося вище, протоколом №01 від 20.06.2024 про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт зафіксовано, що о 12:55 год на ділянці внутрішнього водного шляху р.Серет (Тернопільський став) ОСОБА_1 здійснив вихід в рейс судна внутрішнього плавання "Ян Амор Тарновський" без суднових документів, а саме без свідоцтва судна внутрішнього плавання.

У поясненнях особи щодо якої складено протокол, позивач зазначив, що 20.06.2024 вийшов рейс судном внутрішнього плавання без наявного свідоцтва судна внутрішнього плавання у зв`язку із тим, що воно в процесі виготовлення.

За результатами дослідження судом наданого відповідачем запису з відеореєстраторів під час первірки встановлено, що на момент виходу в рейс судна внутрішнього плавання "Ян Амор Тарновський", як свідоцтво/тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання так і класифікаційне свідоцтво були відсутні.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач серед іншого вказує, що додавши лист від 03.09.2024 року Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, відповідач підтвердив наявність на судно внутрішнього плавання "Ян Амор Тарновський" чинного класифікаційного свідоцтва, оскільки з даного листа вбачається, що саме 20.06.2024 року (день складання протоколу) інженер-інспектором Північно-західного управління Регістра було отримано оригінал класифікаційного свідоцтва та передано судновласнику.

Насамперед суд зазначає, що інформація викладена у листі ДП "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" від 03.09.2024 щодо надання інформації, у відповідь на звернення Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, не може слугувати беззаперечним доказом того, що у позивача на момент здійснення виходу в рейс судна внутрішнього плавання "Ян Амор Тарновський" були наявні суднові документи, оскільки в ньому лише зазначено, що оригінали свідоцтв інженер-інспектор Північно-західного управління Регістра отримав 20.06.2024 та передав судновласнику.

До того ж, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у даному випадку позивачем (представником) невірно трактується норма ст.31 Закону 1054-ІХ, якою чітко визначено, що суднові документи повинні бути безпосередньо на судні під час його експлуатації.

Це не є тотожним наявності таких документів за межами такого судна.

А тому, суд погоджується із твердженням відповідача, що дослідженню в судовому порядку підлягає питання наявності суднових документів безпосередньо на судні " ОСОБА_2 " під час рейсу 20.06.2024.

Як встановлено судом, 20.06.2024, на момент виходу в рейс (прибуття на місце посадки пасажирів) судна внутрішнього плавання "Ян Амор Тарновський", свідоцтво/тимчасове свідоцтво судна внутрішнього плавання чи класифікаційне свідоцтво були відсутні на судні.

При цьому суд зауважує, що пред`явлення інспектору капітаном судна фото класифікаційного свідоцтва на особистому телефоні не спростовує останнього, а також не є тотожним наявності такого документа безпосередньо на судні.

Крім цього, при дослідженні запису з відеореєстраторів судом також встановлено, що на момент виходу в рейс судна внутрішнього плавання "Ян Амор Тарновський" були також відсутні: судновий журнал, свідоцтва членів екіпажу, кваліфікаційні документи членів екіпажу та медичні книжки екіпажу.

Також з дослідженого запису судом встановлено, що посадовими особами відповідача було озвучено наказ на підставі якого здійснювалася перевірка та надано для ознайомлення посвідчення. Претензій до порядку проведення перевірки чи наявності документів у інспекторів капітан судна під час перевірки не висловлював.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.74 Закону №1054-ІХ, за порушення законодавства про внутрішній водний транспорт на судновласників накладаються адміністративно-господарські штрафи у таких розмірах: за вихід у рейс судна внутрішнього плавання, яке не має суднових документів або стан корпусу чи суднові механізми та обладнання якого не відповідають встановленим вимогам щодо безпеки судноплавства, - 3 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, як підтверджено належними доказами наявними в матеріалах справи, та позивачем не спростовано, о 12:55 год на ділянці внутрішнього водного шляху р.Серет (Тернопільський став) позивач здійснив вихід в рейс (прибув на місце посадки пасажирів) судном внутрішнього плавання "Ян Амор Тарновський" без суднових документів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, а тому, відсутні підстави для її скасування.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що дії відповідача, у даному випадку, правомірні та узгоджуються з вимогами встановленими частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (місцезнаходження: просп. Берестейський, 14, м. Київ, 01135, ), в особі Подільсько-Карпатського міжрегіонального управління (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, 44, м. Кам`янець-Подільський, Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл., 32302, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.