Справа № 465/6198/24
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій просив суд поновити строк на оскарження постанови від 05.06.2024 серії ЕНА №2321455 про накладання адміністративного стягнення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП за порушення правил дорожнього руху та дану постанову скасувати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 січня 2024 року працівниками управління патрульної поліції у Львівській області відносно позивача, водія транспортного засобу складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №635159 за порушення п.3І.4.3 ПДР з накладенням штрафу.

Даний протокол розглядався у Франківському районному суді м. Львова. Але про час і місце розгляду справи позивач не був належно повідомлений судом, від так 15.04.2024 р. на судовому засіданні не був, результати розгляду справи йому не були відомі. І судом не були скеровані через що позивач не мав змоги оскаржити у Львівському апеляційному суді.

Крім цього в електронному сервісі документів "ДІЯ" інформація про позбавлення позивача права керування транспортним засобом на 3 місяці по рішенню суду 15.04.2024 не було введено, через що позивач до 05.06.2024 року продовжував керувати ТЗ.

Однак 05 червня 2024 року слідуючи за кермом автомобіля в с. Добряни Стрийського району Львівської області за позивачем певний час службовим автомобілем їхали працівники патрульної поліції які його зупинили. Не пред`явивши претензію щодо порушення ним ПДР, оскільки порушень позивач не допустив, в розмові заявили що по базі даних "УПП" позивач, 05.06.2024 року відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.04.2024 р. був позбавлений права керувати "ТЗ" терміном на : 3 місяці.

На це позивачем повідомлено, що про рішення суду від 15.04.2024 р. йому не відомо, виклику на судове засідання йому не поступало, 15.04.2024 р. в судовому засіданні останній не був присутній, рішення суду йому не поступало, яке він мав підставу оскаржити.

Працівники поліції в супереч наданим поясненням позивача оформили протокол серії ЕНА №2321455 про порушення п. 2.1.а: ПДР яке тягне відповідальність по ч.4 ст. 126 КУпАП.

Далі позивач звернувся до адвоката який з реєстру судових рішень ознайомився з постановою Франківського районного суду м. Львова від 15.04.2024 р. яку оскаржив.

Львівським апеляційним судом скарга на постанову від 15.04. 2024 р. прийнята до провадження, клопотання щодо пропуску строку на оскарження задоволене, причини пропуску визнані поважними.

При таких обставинах вражає, що постанова УПП серії ААД 635159 від 05.06.2024 р. про порушення мною п.2.1.а ПДР з притягненням до адміністративної відповідальності за п.4 ст. 126 КУпАП з підстав наявності постанови Франківського районного суду м. Львова від І5.04.2024 р. якою позивача позбавлено права керування на 3 місяці, але яка у встановленому законом порядку не вступила в законну силу і на яку подана апеляційна скарга і з цих підстав вмотивована, вважає незаконною. Особа не може бути притягнена до адміністративної відповідальності з підстави, яка ґрунтується на судовому рошені яке на той час не вступило в законну силу і могло бути оскаржене до Львівського апеляційного суду.

Постанову від 05.06.2024 р. УПП позивач отримав в цей же день, але не оскаржував, оскільки не знав про позбавлення мене права керувати "ТЗ" на 3 місяці,не володів постановою суду від 15.04.2024 р., мотивами.

Постанова про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху оскаржується протягом 10 днів з дня вручення. Однак постанову суду від I5.04.2024 р. якою позбавлений права керування "Т3" на 3 місяці до сьогодні не отримав, а лише знайомий з реєстру судових рішень. По тій причині вважає, що пропустив строк на оскарження постанови УПП від 05.06.2024 р. з поважних причин.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даним позовм.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду та визнано причини його пропуску поважними.

Відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Розгляд справи здійснювано за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України. Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомили.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, доходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що 05.06.2024 року поліцейський 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області Дубравська С.Р. винесла постанову серії ЕНА №2321455 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 05.06.2024 року в 14 год. 22 хв., керував автомобілем марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , с. Угерсько, дорога М-06, водій керував тз без діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ будучи позбавленим права керування 15.04.2024 Франківським районним судом м. Львова строком на 3 місця, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Частиною 4 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 2 ст.317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Львівського апеляційного суду щодо оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.04.2024 року, та постановою Львівського апеляційного суду від 05.08.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження. Постанову Франківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Отже, рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.04.2024 року набрало законної сили 05.08.2024 року.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, для підтвердження правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП відповідачу необхідно довести як факт керування транспортним засобом особою, так і підтвердити наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З врахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 05.06.2024 року о 14 год. 22 хв. транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Беручи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника необхідно тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, суд доходить до висновку, що останнього необґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.ст.7, 210-1, 251, 256, 268, 280 КУпАП, керуючись ст.ст.139, 241-246,286КАС України суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову серія ЕНА №2321455 від 05.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м. Львів, вул. Перфецького,19, .

Суддя Мартьянова С.М.