Справа № 240/15730/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/15730/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та невиплати пенсії по інвалідності з травня 2024 року та зобов`язання вчинити відповідні дії з травня по серпень 2024 року включно та продовжувати нараховувати та виплачувати таку пенсію до закінчення строку дії воєнного стану в Україні.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно з травня 2024 року припинив нараховувати та виплачувати позивачу пенсію по інвалідності, оскільки у позивача термін закінчення довідки акту огляду медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) від 12 квітня 2019 року серія 12ААБ №546266 припав на 02 квітня 2024 року, коли в Україні діяв та діє воєнний стан, а отже відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 225 від 08 березня 2022 року «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

08 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем заява, визначеного зразка про перерахунок пенсії, з усіма необхідними долученими документами, не надавалася, офіційної відмови позивач не отримував від відповідача, а отримав роз`яснення. При цьому, указує, що позивач отримує пенсію по інвалідності, яка обчислена відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі Закон України №796-ХІІ), продовження виплати пенсії без акта огляду МСЕК відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон України №1058-ІV) не передбачено.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що ОСОБА_1 з 13 червня 2019 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи, інвалідність потерпілого від аварії на ЧАЕС.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 12 квітня 2019 року серія 12ААБ №546266, позивачу установлено інвалідність з 02 квітня 2019 року по 02 квітня 2024 року.

З травня 2024 року позивачу припинено виплату пенсії, тому уважаючи таку бездіяльність протиправною, вона звернулася із цим позовом до суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень статті 46 Основного Закону громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

За статтею 4 Закону України №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

При цьому, стаття 5 Закону України №1058-IV передбачає, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 8 Закону України №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями частини 1 статті 9 Закону України №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 54 Закону України № 796-XII у редакції на момент призначення пенсії позивачу, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання пов`язаного з аварією на Чорнобильській АЕС можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Водночас, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан.

Отже, у позивача термін закінчення довідки акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії серія 12ААБ №546266 припав на 02 квітня 2024 року, коли в Україні діяв та діє воєнний стан.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2022 року № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» внесено зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану.

08 березня 2022 року Урядом прийнято постанову №225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України».

Згідно пункту 3 цієї постанови з урахуванням змін, внесених постановою від 30 березня 2022 року, повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317.

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.

Згідно роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України, опублікованого на сайті Урядового порталу (https://www.kmu.gov.ua/news/yak-prodovzhyty-diiu-dovidky-msek-pid-chas-voiennoho-stanu), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 березня 2022 року №225, якщо в Пенсійному фонді України або структурних підрозділах з питань соціального захисту населення немає інформації про зміну чи відмову в продовженні інвалідності, вважається, що ця інвалідність продовжується на весь період дії воєнного стану і ще на шість місяців після його скасування або припинення.

За людиною зберігаються усі соціальні виплати. Додаткові документи чи інші записи в наявних довідках не потребуються.

Отже, державою створені правові засади щодо проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України, при цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжено до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не було проведено повторний огляд.

З урахуванням зазначеного Урядом також автоматично продовжено виплату всіх пенсій і соціальних допомог по інвалідності, а також термін дії індивідуальної програми реабілітації для зазначених осіб.

Це означає, що люди з інвалідністю, строк повторного огляду яких припав на період воєнного стану, можуть без проходження чергової ЛКК чи МСЕК отримувати пенсії та соціальні допомоги, реабілітаційні заходи, користуватися пільгами та гарантіями, передбаченими для осіб з інвалідністю законодавством.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача про те, що дія названих постанов не поширюється на спірні правовідносини, оскільки позивач отримує пенсію по Закону України №796-ХІІ, а не Закону України №1058-IV, суд зауважує на таке.

Згідно наведених вище положень статті 5 Закону України №1058-IV з моменту набрання ним чинності саме названий Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Отже навіть на умови продовження строку дії довідок МСЕК, що підтверджують встановлення особі інвалідності, для отримання пенсій, призначених по Закону України №1058-IV, названими вище постановами, таке право мають і особи, яким пенсії призначені згідно інших нормативно-правових актів, названих у статті 4 Закону України №1058-IV, зокрема згідно Закону України №796-ХІІ.

З огляду на викладене суд уважає помилковим твердження відповідача про відсутність у нього обов`язку продовжувати проведення нарахування та виплати пенсії по інвалідності за відсутності оновленої довідки МСЕК.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати пенсії позивачу, як особі з інвалідністю ІІ групи, з 01 травня 2024 року є протиправною.

Вимога позивача про виплату такої пенсії з травня по серпень 2024 року включно та продовжувати нараховувати та виплачувати таку пенсію до закінчення строку дії воєнного стану в Україні, підлягає частковому задоволенню, оскільки належним способом захисту порушеного права, на переконання суду, є зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату пенсію позивачу, як особі з інвалідністю ІІ групи, з 01 травня 2024 року.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на подання позивачем заяви в неналежний спосіб, оскільки остання оскаржує бездіяльність пенсійного органу по не нарахуванню та невиплаті пенсії по інвалідності, а тому суд на убачає підстав для надання оцінки самій заяві позивача.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За відсутності документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати пенсії ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю ІІ групи, з 01 травня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 травня 2024 року пенсії, як особі з інвалідністю ІІ групи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

28.10.24