Справа № 380/13815/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13815/24 пров. № А/857/19540/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі № 380/13815/24 (головуюча суддя Качур Р. П., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 24 квітня 2024 року № 121 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 строком на 4 місяці.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 визнано неповажними причини пропуску позивачкою строку звернення до суду, які викладені в позовній заяві. Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про скасування рішення залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачці встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до канцелярії суду першої інстанції чи надіслання на адресу суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наданням доказів поважності причин пропуску строку.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачка надіслала до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків у якій просила визнати поважними причини пропуску строку на подання адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішення КДКА Закарпатської області про притягнення до дисциплінарної відповідальності та поновити строк на подання адміністративного позову.

В обґрунтування вказаної заяви позивачка вказала, що про наявність оскаржуваного рішення їй стало відомо 14.05.2024 (день внесення відомостей в ЄРАУ), внаслідок чого, реалізуючи право на оскарження вона звернулась до ВКДКА. Позивач зазначала, що обов`язку паралельно звертатися до суду про оскарження рішення КДКА не передбачено. Просила врахувати, що у неї в період з 15.05.2024 по 31.05.2024 були значні проблеми зі здоров`ям, які значно обмежили її фізіологічні можливості щодо подання позовних заяв до суду. Так, 15.05.2024 в позивачки була планова операція (корекція зору) (реабілітація потребувала обмеження користуванням телефонами, ПК, тощо). В період з 18.05.2024 по 31.05.2024 у позивачки була вітряна віспа середньої тяжкості. Крім того, просила врахувати, що на момент подання заяви про усунення недоліків позовної заяви вона знаходилась у відпустці за межами Львівської області, тому не могла подати завірений лікарем витяг з медичної карти амбулаторного хворого. Про те, що ВКДКА винесено відмову у прийнятті її скарги до розгляду позивачці стало відомо лише 20.06.2024.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 у задоволенні заяви позивачки про усунення недоліків відмовлено. Заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 . Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської область про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка мала змогу звернутися із скаргою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ще 20.05.2024, однак не вважала що має обов`язок звертатися до суду у тридцятиденний строк з дня прийняття оскарженого рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку для звернення до суду з позовом.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач - ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував факт проведення позивачу оперативного втручання (корекція зору), тимчасову непрацездатність (вітряна віспа), та інфекційне ускладнення на очі (бактеріальний кон`юктивіт). Крім того, апелянт посилається на воєнний стан як на підставу пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом унормовано також пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України.

Відповідно до ст.8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Приписи вищенаведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у частині першій статті 44 КАС України, якою регламентовано, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Також статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, окрім іншого, дотримання строку встановленого законом для подання адміністративного позову.

Так, згідно із ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальний строк для звернення до суду у справах щодо оскарження рішення КДКА встановлюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення з даним позовом до суду позивач вказує, що звернулась до суду з позовом про оскарження рішення КДКА, яке було переглянуто ВКДКА в рамках «адміністративної процедури оскарження», передбаченої статтею 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відтак вважає, що з поважних причин пропустила строк звернення до суду.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що законодавець фактично прирівняв ВКДКА до суду в питанні перевірки законності ухваленого регіональною КДКА рішення, оскільки надав скаржнику право вибору органу, який буде розглядати його скаргу на рішення КДКА регіону.

З огляду на вищезазначене слідує, що чинним законодавством передбачено, що ВКДКА в системі органів адвокатського самоврядування є по суті апеляційним органом, здійснюючим розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність КДКА безпосередньо в межах матеріалів конкретної справи. При цьому, ВКДКА розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність КДКА за умов дотримання чітко визначених та установлених законодавством процедур.

Таким чином, ВКДКА має всі необхідні ознаки «суду» у розумінні ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод. Тобто, ВКДКА під час виконання зазначених функцій є належним «судом», встановленим законом, у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - «квазісудовим органом».

Отже, КДКА є першою інстанцією в системі квазісудових органів адвокатського самоврядування, а ВКДКА - апеляційною.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.10.2020 по справі № 826/3443/18, де вказано, що досліджуючи правову прароду діяльності відповідача, Суд зазначає, що відповідно до завдань, які визначенні в статті 50 Закону № 5076-V1 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення «Срамек проти Австрії» Sramek v. Austria п. 36) КДКА Львівської області має всі ознаки «суду» у розумінні ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року. Під час виконання своїх функцій є належним судом, встановленим законом, саме як квазісудовий орган в системі Національної асоціації адвокатів України.

Враховуючи вищезазначене слідує, що належний строк на оскарження спірного рішення був до 24.05.2024 року. В той же час, позивач звернулась до суду, про оскарження рішення КДКА від 24.04.2024 - 27.06.2024, тобто з пропуском тридцяти денного строку, протягом якого таке рішення могло б бути оскаржене.

В той же час позивачем не оспорюється той факт, що вона 14.05.2024 дізналась про рішення КДКА від 24.04.2024, оскільки у своїй позовній заяві зазначає про цей факт.

Таким чином, останнім днем звернення до суду з позовною заявою (наявні підстави для поновлення строку) було 14.06.2024. Вказаний строк позивачем також пропущено.

Варто зазначити, що оскарження позивачем рішення КДКА від 24.04.2024 до ВКДКА не є досудовим порядком врегулювання спору.

Зазначена правова позиція вже вивчалась і була висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 31.01.2020 в адміністративній справі №640/3026/19 (адміністративне провадження №К/9901/26108/19).

Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.01.2020 було зазначено, що з аналізу статті 122 КАС України слідує, що законами можуть встановлюватись інші, ніж передбачені КАС України, строки звернення до суду. Водночас, суд звернув увагу на те, що Законом №5076-VI передбачено спеціальну процедуру оскарження рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів, надаючи альтернативу оскарження - чи до суду, чи до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Матеріалами справи встановлено, що позивач скористалась своїм правом на оскарження спірного рішення, звернувшись у тридцятиденний строк до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Із позовом до суду щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії позивач звернулась 27.06.2024 року, поза межами вказаного строку.

З огляду на зазначене висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду для оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 24 квітня 2024 року №121 є обґрунтованим.

Колегія суддів наголошує, що звернення позивача зі скаргою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки законодавець імперативно визначив право на оскарження такого рішення або до суду або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Аналогічні висновки про те, що оскарження Рішення КДКА до ВКДКА не є досудовим порядком врегулювання спору, містяться в постанові Верховного Суду від 06.10.2022 по справі № 640/17351/19 (адміністративне провадження № К/9901 /40090/21):

Щодо твердження апелянта про планове оперативне втручання 15.05.2024 та вітряну віспу 18.05.2024, то колегія суддів зазначає, що позивач 20.05.2024 подала скаргу до ВКДКА. Таким чином, тимчасова непрацездатність не стала перешкодою для звернення до ВКДКА, однак стала перешкодою для звернення до суду.

Крім того, в заяві від 20.07.2024 поданій до суду першої інстанції позивач вказувала про відсутність в неї обов`язку звертатись до суду, і лише після негативного для позивача рішення ВКДКА ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою.

Таким чином, з огляду на те, що позивач пропустила строк оскарження рішення КДКА до суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Згідно з положеннями ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі №380/13815/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 24.10.2024