Справа № 160/10348/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/10348/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року (суддя Бондар М.В) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019 за № 470-13/VII «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби», в частині включення Личківською сільською радою раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим №:01:002:1229 до переліку земельних ділянок, переданих Личківській сільській раді з державної власності, для подальшого їх об`єднання з метою створення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби (з кодом 01.08 згідно КВЦПЗ), на підставі наданого дозволу за цим рішенням Личківської сільської ради;

- визнати протиправним та скасувати рішення Личківської сільської ради від 02.06.2021 за №319-5/VІІІ «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби», в частині включення Личківською сільською радою раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1229 до складу новоствореної земельної ділянки площею 98,1227 га з кадастровим № :01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих з державної власності до комунальної власності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, якою просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем упродовж 2018-2019 років були вжиті усі необхідні і залежні від нього дії і заходи, передбачені ст. 22, 81, 116, 118, 121, 122, 186, 1861Земельного кодексу України, ст. 20, 22, 50Закону України «Про землеустрій», ст. 9, 21, 22, 31 - 35Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та Закону України «Про Державний земельний кадастр» для отримання у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастрового № :01:002:1229 на території Личківськой сільської ради Магдалинівського (насьогодні Новомосковського району) району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) для ведення особистого селянського господарства у порядку безоплатної приватизації.

Так, у 2018 році позивачем від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було отримано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. На підставі дозволу та на замовлення позивача був розроблений проект землеустрою. За Висновком експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.11.2018р. № 16798/82-18 проект землеустрою, визнано таким, що відповідає вимогам чинного земельного законодавства і прийнятим нормативно-правовим актам та погоджено.

За сталою судовою практикою Верховного Суду, дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування; передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Законодавством визначено виключні підстави для відмови у затверджені проекту землеустрою.

Касаційним адміністративним судом Верховного Суду України, під час перегляду в касаційному порядку аналогічних (подібних) справ, була сформована стала правова позиція, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять-, при цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту (постанова від 30.08.2018 р. у страві № 817/586/17, від 30.10.2018 у справі № 820/4852/17, від 28.02.2019р. по справі № 818/1903/17, від 24.01.2020р. по справі № 316/979/18, від 27.10.2020р. по справі № 480/313/19 та від 16.11.2020р. по справа № 640/5615/19).

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 118, 122, 186, 1861 ЗК України, а також вищенаведені правові висновки і позиції суддів Верховного Суду України, факт погодження проекту землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1229, розробленого ТОВ «Геоленд-2000», а також відсутність будь-яких зауважень щодо невідповідності даного проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів у вищезазначеному висновку експерта державної експертизи, вказує на успішне подолання цим проектом землеустрою процедури його погодження.

Проте, 14 вересня 2020 р. Личківською сільською радою VII скликання Магдалинівського району Дніпропетровської області прийняте рішення за N 1025-20/VII, з посиланням на Стратегію розвитку Личківської СОТГ, рішень Личківської сільської ради VII скликання від 05.09.2019 за № 469-13/VII та № 470-13/VII, а також на рекомендації постійної комісії Личківської сільської ради з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища і природокористування щодо відмови позивачці в затвердженні проекту землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1229 площею 2,00 га їй у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення.

Вказане рішення було оскаржено у судовому порядку. Судовим рішенням, зокрема, зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області, у строк визначений чинним законодавством, повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим №:01:002:1229, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

Скаржник зазначає, що наявне в резолютивній частині даного судового рішення твердження «з урахуванням висновків суду у цьому рішенні» вказує на те, що відповідач при повторному вирішенні питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1229 повинен діяти так, як визначено (вказано) судом в мотивувальній частині цього рішення.

З огляду на приписи ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини і факти встановлені судами обох інстанцій в ході судового розгляду адміністративної справи N° 160/4375/21 не потребують доказування при розгляді судом справи за адмін.позовом ОСОБА_1 до Личківської сільської ради_Новомосковського (колишнього Магдалинівського району) Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень Личківської сільської ради від 05.09.2019р. за № 470-13/VII та від 02.06.2021р. за № 319-5/VIII.

Відповідно до приписів ч. 1, ст. 101 Закону № 2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Однак, пошук текстів вказаних рішень Личківської сільської ради на офіційному вебсайті Личківської сільської ради Новомосковського (колишнього Магдалинівського) району Дніпропетровської області (Личківської СОТГ) в мережі Інтернет лише за реквізитами «дата прийняття», «номер документа» та «видавник» бажаного результату не приносив.

Факт прийняття відповідачем вищевказаних рішень, а саме рішень Личківської сільської ради від 05.09.2019р. за № 469-13/VII «Про створення громадських пасовищ», від 05.09.2019р. за № 470-13/VII «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасу худоби» та від 02.06.2021р.за № 319-5/VIII «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби», вказує про ігнорування відповідачем приписів ст. 118, 122, 123, 186, 186-1 ЗК України (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин), а також правових позицій суддів Верховного Суду України, викладених ними, зокрема, у постановах ВСУ(КАС) від 30.10.2018р. по справі № 820/4852/17, від 28.02.2019р. по справі № 818/1903/17, від 24.01.2020р. по справі № 316/979/18, від 16.11.2020р; по справі № 640/5615/19, а також в постановах ВСУ(КЦС) від 11.11.2020р. по справі № 570/4524/17, від 18.11.2020р. по справі № 750/2950/18, від 09.12.2020р. по справа № 617/763/16-.

Свідчить небажання відповідача передати у власність позивачу земельну ділянку з кадастровим № :01:002:1229 за процедурою безоплатної приватизації, успішно пройденою ним, в т.ч. й через те, що він не є мешканцем Личківської СОТГ, а «колективні інтереси територіальної громади мають більшу вагу, а ні ж інтерес жителя іншої територіальної громади».

Також свідчить про навмисне створення відповідачем відповідних штучних перепон (перешкод) з метою унеможливлений передачі позивачу у власність вказаної земельної ділянки, в т.ч. й шляхом прийняття Личківською сільською радою рішень від 05.09.2019р. за № 470-13/VII та від 02.06.2021р.за № 319-5/VIII.

Взаємопов`язаність між собою рішень.

Прийняття рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019р. за № 470-13/VII на підставі і на виконання рішення від 05.09.2019р. за № 469-13/VII, яке ще не набрало сили.

Невідповідність рішень Личківської сільської ради від 05.09.2019р. за № 469-13/VII, від 05.09.2019р. за № 470-13/VII та від 02.06.2021р.за № 319- 5/VIII нормам чинного законодавства під час їх прийнятті, оприлюднення.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що місцеві ради є колегіальними представницькими органами місцевого самоврядування, рішення яких приймаються шляхом голосування на пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради. Так само на засадах колегіальності діють і приймають рішення шляхом голосування постійні комісії місцевих рад (ч. 10 ст. 47, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Резолютивна частина Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у Справі № 160/4375/21 повністю виконана.

Звертає увагу на питання відсутності належного рівня матеріальної заінтересованості Позивача у цій справі, і зокрема відсутність у нього прав, свобод, законних інтересів, які могли б бути порушені Рішенням № 470-13/VII та Рішенням № 319-5/ VIII, що унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідач посилається на пропуск строку звернення з позовом до суду. Застосовним є саме 6-місячннй строк, визначений у ч. 2 ст. 122 КАС України.

Позивач фактично ознайомлений з Рішенням № 470-13/VII не пізніше 24.03.2021. За таких обставин позовна заява у цій справі № 160/10348/22, датована 10.07.2022 і подана до суду першої інстанції 15.07.2022 року, подана із значним порушенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду (ч. 2 ст. 122 КАС України).

У Рішенні № 470-13/VII чітко визначено єдине цільове призначення новоствореної земельної ділянки - «сінокосіння та випасання худоби (код 01.08 згідно КВЦПЗ)». Наявна в рішенні фраза «для створення громадського пасовища» означає не цільове призначення земельної ділянки, а мета її створення.

Цільове призначення 01.08. «Для сінокосіння і випасання худоби» є правильним для цієї земельної ділянки. Позивач помилково та необгрунтовано витлумачує правові норми так, що нібито це цільове призначення можливе лише при оренді громадянами земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби.

Цільове призначення 18.00. «Землі загального користування (громадські пасовища, сіножаті» в даному випадку не є належним.

Так, відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 № 548) цільовому призначенню 18.00. «Землі загального користування (гоомадські асовища, сіножаті» відповідають «Землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування)».

Новостворена земельна ділянка (кадастровий № 222384000:01:002:1406) не відповідає цим критеріям.

Вона не є землями загального користування, відповідного рішення органу місцевого самоврядування про її віднесення до земель загального користування не приймалося.

Створені Рішенням Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 05.09.2019 року № 469- 13/VII громадські пасовища не є землями загального користування, оскільки: користування ними не є загальнодоступним і передбачене лише для членів Личківської ОТГ, які є власниками худоби; користування ними є оплатним; право користування ними виникає на підставі волевиявлення як користувача, так і власника; користування ними є індивідуалізованим через процедуру визначення конкретних користувачів заздалегідь.

Отже, цільове призначення 18.00. «Землі загального користування (громадські пасовища, сіножаті» не є застосовним щодо новоствореної земельної ділянки (кадастровий № 222384000:01:002:1406).

Крім того, не вбачається жодного зв`язку нібито неправильного визначення цільового призначення із нібито порушенням прав, свобод та законних інтересів позивача.

Позивач фактично посилається на його право на затвердження виготовленого на його замовлення проекту землеустрою на земельну ділянку з кадастровим № :01:002:1229 та отримання її у власність. Тобто, позивач вдається до питання, яке вже було предметом судового розгляду у іншій справі № 160/4375/21.

Висновки у справах Верховного Суду на які посилається скаржник не є застосовними у цій справі, на відміну від цієї справи № 160/10348/22, фактичні обставини не передбачали такого, що здійснюється у рамках земельної реформи, передання земель за межами населених пунктів із державної власності у комунальну власність Територіальних громад.

Щодо посилання скаржника на не оприлюднення проекту рішень, не оприлюднення матеріалів опрацювання відповідних питань постійною комісії сільської ради, відповідач зазначає наступне.

Розпорядження Сільського голови Личківської сільської об`єднаної територіальної громади від 23 серпня 2019 року № 160-р «Про скликання 13 сесії Личківської сільської ради VII скликання» (копія наявна в матеріалах справи, додавалася Відповідачем до відзиву на позовну заяву) було опубліковано на офіційному веб-сайті Личківської ОТГ ) 26 серпня 2019 року.

Вказаним Розпорядженням сесію скликано на 05.09.2019 о 14:00 годині в приміщенні Личківської сільської ради. Таким чином, дотримано вимоги ч. 10 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Крім того, було заздалегідь оприлюднено на офіційному веб-сайті Личківської ОТГ 08.08.2019 проекти Рішення № 470-13/VII та № 469-13/VII. Отже, в частині прийняття цих рішень порядок денний сесії був більш ніж зрозумілим та публічним.

Щодо питання опублікування Розпорядження Сільського голови Личківської сільської об`єднаної територіальної громади від 23 серпня 2019 року № 160-р «Про скликання 13 сесії Личківської сільської ради VTI скликання» на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, то таке опублікування не має нічого спільного із муніципально-правовою процедурою скликання сесії сільської ради та лежить у сфері законодавчого регулювання доступу до публічної інформації. Дотримання відповідачем законодавства про доступ до публічної інформації не входить до предмету доказування у справі, оскільки про жодне порушення своїх прав у відповідній сфері позивач не заявляє та не висуває відповідних позовних вимог.

Порушення законодавства про доступ до публічної інформації не передбачає неправомірності відповідних актів, щодо яких сталися ці нібито порушення. Вичерпні наслідки таких порушень передбачено у статтях 24, 25 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Посилання позивача на скріншот результатів пошуку, то він не є надійним та достовірним, оскільки може бути легко сфальсифікованим шляхом: дотримання негативного результату пошуку за допомогою завідомо нерелевантного запиту; редагування пошукового запиту без повторного ініціювання пошуку; виготовлення скріншоту, на якому результат пошуку не відповідатиме пошуковому запиту.

Розпорядження Сільського голови Личківської сільської об`єднаної територіальної громади від 26 травня 2021 року № 58-р «Про скликання чергової сесії сільської ради» (копія наявна в матеріалах справи, додавалася Відповідачем до відзиву на позовну заяву) було опубліковано на офіційному веб-сайті Личківської ОТГ 26 травня 2021 року.

Відповідач зазначає, що питання правомірності Рішення Личківської сільської ради «Про розгляд питання щодо виконання рішення суду» від 02.06.2022 № 1105-13/VIII не було і не може бути предметом розгляду у цій справі.

Питання правомірності рішення від 02.06.2022 № 1105-13/VIII є питання виконання рішення суду у справі № 160/4375/21.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву колегія суддів дійшла таких висновків.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.06.2018 №4-2169/15-18-СГ позивачеві надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням (01.03) для особистого селянського господарства.

В пункті 2 цього наказу вказано, що розроблений землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства

України, з урахуванням розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад».

За заявою позивача та відповідно до завдання на виконання робіт з розробки проекту землеустрою ТОВ «ГЕОЛЕНД-2000» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка, що вилучається площею 2,00 га (пасовища) віднесена до земель сільськогосподарського призначення - землі запасу Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Згідно з пунктом 10 висновку Головного управління Держгеокадастру в Харківській області №16798/82-18 від 08.11.2018 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджено позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Личківська сільська рада.

14.12.2018 Відділом у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1229 у Державному земельному кадастрі, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.15), згідно якому цільове призначення земельної ділянки - 16.00 землі запасу, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання - землі запасу, площа 2,00 га зареєстрована 14.12.2018, форма власності державна.

21.12.2018 та 07.05.2019 позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів) площею 2,00 га, кадастровий номер :01:002:1229.

За результатами розгляду заяв Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листами від 26.12.2018 №Д-9147/0-6070/0/20-18, від 13.05.2019 №Д-2450/0-1613/0/20-19, відповідно, надало відповідь, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Одночасно Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області запропонувало позивачу звернутися до Личківської сільської об`єднаної територіальної громади для отримання відповідного погодження і повторно надати проект землеустрою для його затвердження.

10.10.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:1229.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності (а.с.69) земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:1229, дата державної реєстрації земельної ділянки 14.12.2018, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.10.2019 передана у комунальну власність, власник виконавчий комітет Личківської сільської ради.

01.07.2020 позивач звернувся до Личківської сільської ради із заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації.

14.09.2020 Личківською сільською радою прийняте рішення за №1025-20/VII, яким відмовлено ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі в приватну власність, площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту виконавчого комітету Личківської сільської ради в зв`язку з тим, що:

- дозвіл на розробку документації із землеустрою був наданий ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області и ради, та без врахування звернення ради про резервування земельних ділянок для створення громадських пасовищ;

- розташування зазначеної у клопотанні земельної ділянки співпало із земельною ділянкою, яка передбачена для громадських пасовищ;

- бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене заявником у клопотанні та проекті землеустрою, не відповідає вимогам та принципам техніко-економічного розвитку Личківської територіальної громади, зокрема: захисту і задоволення потреб мешканців громади у створенні громадського пасовища (яким вони добросовісно, відкрито і безперервно користувалися більше 15 років); збереження та примноження поголів`я худоби на території громади; стимулюванні створенню, розвитку та діяльності сімейних ферм.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №160/4375/21, залишеним в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021, задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме судом:

- визнано протиправним скасоване рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за № 1025-20/VII, прийняте 14.09.2020, яким відмовлено ОСОБА_1 в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1229 у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації;

- зобов`язано Личківську сільську раду Новомосковського району Дніпропетровської області, у строк визначений чинним законодавством, повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим № :01:002:1229, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківськой сільської ради (за межами населених пунктів), у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

У вказаному рішенні суд зазначив, посилання на той факт, що дозвіл на розробку документації із землеустрою наданий ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області без погодження Личківської сільської ради та без врахування звернення ради про резервування земельних ділянок для створення громадських пасовищ є безпідставним, оскільки діюче на час виникнення спірних правовідносин законодавство не містило норм, які б зобов`язували ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області погоджувати передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення, по-перше з сільською радою, а крім того, на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також, матеріали справи свідчать, що наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 №4-1565/15-19-СГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність передано Личківській сільській об`єднаній територіальній громаді (Личківській сільській раді) Магдалинівського району Дніпропетровської області у комунальну власність за актом-прийому-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7381,9934 га на території Личківської сільської об`єднаної територіальної громади Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, згідно з додатком до акта приймання-передачі.

Також, наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08.11.2019 №4-3522/15-19-СГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність передано Личківській сільській об`єднаній територіальній громаді (Личківській сільській раді) Магдалинівського району Дніпропетровської області у комунальну власність за актом-прийому-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 993,8641 га на території Личківської сільської об`єднаної територіальної громади Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, згідно з додатком до акта приймання-передачі.

05.09.2019 Личківська сільська рада на тринадцятій сесії сьомого скликання прийняла рішення №469-13/VII «Про створення громадських пасовищ», яким вирішила створити громадські пасовища на території виконавчого комітету Личківської сільської ради за рахунок земель комунальної власності та земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності виконавчого комітету Личківської сільської ради та земель запасу комунальної власності в межах населених пунктів для забезпечення потреб власників худоби та здійснення випасання громадського поголів`я.

Також, наведеним рішенням затверджено Положення про громадські пасовища на території виконавчого комітету Личківської сільської ради.

05.09.2019 Личківська сільська рада на тринадцятої сесії сьомого скликання також прийняла рішення №470-13/VII «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби», яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с. Личкове для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища орієнтовною площею 98,1227 га (розмір земельної ділянки може бути уточнено за результатами геодезичних робіт без порушення меж суміжних землекористувачів) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності виконавчого комітету Личківської сільської ради шляхом об`єднання раніше сформованих земельних ділянок з кадастровим номерами: :01:002:1226; :01:002:1225; :01:002:1243; :01:002:1270; :01:002:1254; :01:002:1265; :01:002:1235; :01:002:1272; :01:002:1223; :01:002:1230; :01:002:1236; :01:002:1252; :01:002:1241; :01:002:1269; :01:002:1248; :01:002:1267; :01:002:1232; :01:002:1268; :01:002:1271; :01:002:1237; :01:002:1224; :01:002:1239; :01:002:1244; :01:002:1240; :01:002:1229; :01:002:1253; :01:002:1228; :01:002:1251; :01:002:1227; :01:002:1238; :01:002:1246; :01:002:1247; :01:002:1231; :01:002:1266; :01:002:1242; :01:002:1234; :01:002:1249; :01:002:1273.

02.06.2021 на п`ятій сесії восьмого скликання Личківської сільської ради прийнято рішення №319-5/VIII «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випадання худоби», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с. Личкове для сінокосіння і випасання худоби» (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища площею 98,1227 га кадастровий номер 0:01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності виконавчого комітету Личківської сільської ради згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 №4-1565-15-19-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 08.11.2019 шляхом об`єднання раніше сформованих земельних ділянок з кадастровим номерами: :01:002:1226; :01:002:1225; :01:002:1243; :01:002:1270; :01:002:1254; :01:002:1265; :01:002:1235; :01:002:1272; :01:002:1223; :01:002:1230; :01:002:1236; :01:002:1252; :01:002:1241; :01:002:1269; :01:002:1248; :01:002:1267; :01:002:1232; :01:002:1268; :01:002:1271; :01:002:1237; :01:002:1224; :01:002:1239; :01:002:1244; :01:002:1240; :01:002:1229; :01:002:1253; :01:002:1228; :01:002:1251; :01:002:1227; :01:002:1238; :01:002:1246; :01:002:1247; :01:002:1231; :01:002:1266; :01:002:1242; :01:002:1234; :01:002:1249; :01:002:1273.

Пунктом 2 цього рішення залишено земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби у комунальній власності виконавчого комітету Личківської сільської ради площею 98,1227 га кадастровий номер 0:01:002:1406 (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища в селі Личкове.

25.05.2021 земельна ділянка площею 98,1227 га з кадастровим номером 0:01:002:1406 зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

Не погодившись з рішеннями Личківської сільської ради від 05.09.2019 №470-13/VII «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби» та від 02.06.2020 №319-5/VIII «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випадання худоби», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що наявність у позивача розробленого проекту землеустрою сама по собі не породжує у нього будь-яких прав щодо спірної земельної ділянки з кадастровим №:01:002:1229, і так само не обмежує будь-яким чином речові права Личківської сільської ради на вказану земельну ділянку комунальної власності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 року №2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно зі статтею 22 Земельного кодексу України, до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, земельні ділянки сільськогосподарського призначення із видом угідь пасовища можуть бути передані у власність громадянам для ведення особистого селянського.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» ч.3 ст.116 ЗК України).

Статтею 121 ЗК України передбачені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, громадянин/ка України вправі на підставі закону отримати безоплатно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара із земель державної/комунальної власності.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України).

Згідно із ч. 8-10 ст.118 Земельного кодексу України в редакції, яка була чинною до 27 травня 2021 року, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Отже, дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Таку правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 22.02.2019 у справі № 813/1631/14.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Також, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин до 17.11.2020 і втратило чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113, Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. слід забезпечити:

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;

передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;

здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №160/4375/21, залишеним в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021, зокрема, зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області, у строк визначений чинним законодавством, повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим №:01:002:1229, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

Водночас, як зазначалось, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Рішення суду у справі №160/4375/21 виконано відповідачем, повторно розглянуто питання.

Отже, питання, щодо затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку з кадастровим №:01:002: 1229 вирішено при розгляді справи №160/4375/21, тому не може бути предметом розгляду у даній справі.

Водночас, у дані справ позивач оскаржує рішення відповідача від 05.09.2019 №470-13/VІІ від 02.06.2021 №319-5/VІII.

Так, згідно з пунктом 10 висновку Головного управління Держгеокадастру в Харківській області №16798/82-18 від 08.11.2018 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджено позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Личківська сільська рада.

Розробником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області площею 2,00 га згідно вказаного висновку є Товариство з обмеженою відповідальністю «Геоленд» 2000».

Суд звертає увагу, що вказані вище висновок Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та проект землеустрою не містять посилання на кадастровий номер земельної ділянки, на яку «розроблено» та «погоджено проект».

Відтак, не вбачається, на яку саме земельну ділянку, що розташована у Дніпропетровській області, Магдалинівський район, Личківська сільська рада, розроблявся проект землеустрою Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоленд» 2000», а в подальшому погоджувався Головним управлінням Держгеокадастру.

З позову та матеріалів справи не вбачається, яким чином позивач визначив, що саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1229 розроблено проект землеустрою та саме стосовно цієї ділянки Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області прийняте рішення № 1025-20/VII, прийняте 14.09.2020 про відмову їй у затверджені проекту землеустрою.

Як вбачається з тексту рішення № 1025-20/VII від 14.09.2020, воно не містить жодного посилання на будь-який кадастровий номер.

Натомість, рішенням Личківської сільської ради від 05.09.2019 №469-13/VII «Про створення громадських пасовищ» створено громадські пасовища на території виконавчого комітету Личківської сільської ради за рахунок земель комунальної власності та земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності Виконавчого комітету Личківської сільської ради та земель запасу комунальної власності в межах населених пунктів.

Рішенням Личківської сільської ради від 05.09.2019 №470-13/VII «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с.Личкове для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища орієнтовною площею 98,1227 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення переданих із державної власності до комунальної власності Виконавчого комітету Личківської сільської ради шляхом об`єднання раніше сформованих ділянок (38 земельних ділянок), у тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером №:01:002:1266.

Рішенням Личківської сільської ради від 02.06.2021 №319-5/VІІІ «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с.Личкове для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища площею 98,1227 га кадастровий номер :01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності Виконавчого комітету Личківської сільської ради згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 №4-1565/15-19-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019р. та наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08.11.2019р. №4-3522/15-19-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 08.11.2019 р. шляхом об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (38 земельних ділянок) з кадастровими номерами, у тому числі і земельної ділянки з вищевказаним кадастровим номером;

- ухвалено залишити земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби у комунальній власності виконавчому комітету Личківської сільської ради площею 98,1227 га кадастровий номер :01:002:1406 (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища в селі Личкове (а.с.32 т.1).

Новоутворена земельна ділянка, площею 98,1227 га, кадастровий номер :01:002:1406, була зареєстрована 25.05.2021 року, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 25.05.2021.

Рішенням від 02.06.2021 №319-5/VІІІ визначено право користування земельною ділянкою необмеженою кількістю мешканців громади, що розташована на території Личківської сільської ради, для потреб сінокосіння та випасання худоби та після реєстрації цього рішення у органах, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, таке право у них (мешканців громади) виникне, що відповідає нормам чинного земельного законодавства.

Право комунальної власності Личківської сільської ОТТ в особі Виконавчого комітету Личківської сільської ради на земельну ділянка, площею 98,1227 га, кадастровий номер :01:002:1406, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 223; об`єкт нерухомого земельна ділянка майна; кадастровий номер: :01:002:1406; опис об`єкта: площа (га): 98.1227; номер запису про право власності/довірчої власності: 42523644; тип права власності: право власності; дата, час державної реєстрації: 09.06.2021 15:13:55, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.06.2021, індексний номер 261754427.

Тобто, на момент прийняття рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019 №470-13/VII ще не існувало кадастрового номеру :01:002:1229, а на момент прийняття рішення Личківської сільської ради за №319-5/VII від 02.06.2021 земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:1229 вже не існувало як об`єкта права, який підлягає безоплатній передачі згідно положень ст.116 ЗК України, оскільки вона була включена до складу новоствореної земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:1406, площею 98,1227 га, яка належить на праві комунальної власності Личківській сільській ОТГ.

Посилання позивача у позові та скарзі на наявність у нього розробленого проекту землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002: 1229, як на підставу необхідності передачі такої земельної ділянки позивачу, є безпідставними, оскільки наявність проекту землеустрою не породжує у позивача будь-яких прав щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002: 1229, яка перебуває у комунальній власності сільської ради.

Посилання позивача у скарзі на висновки Верховного Суду, є помилковим, оскільки обставини та підставі у вказаному рішенні є відмінними від спірних правовідносин. Так, позивач посилається на рішення предметом у яких було право особи на отримання дозволу на розробку проєкту, його затвердження, що не є предметом у цій справі.

Щодо посилання скаржника на порушення процедури прийняття спірного рішення, зокрема, порядку введення його в дію та оприлюднення, а також на невідповідність та суперечливість одне одному, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обумовлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Абзацом 2 частини 1 статті 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах

Разом з тим, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Право запитувача оскаржити до керівника розпорядника, вищого органу або суду невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону, інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача передбачено частиною другою статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, законодавець не пов`язує невчасну публікацію проекту рішення органу місцевого самоврядування, з правильністю та законністю такого рішення в подальшому.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності.

Однак, така обставина не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В той же час, оскарження нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування в суді адміністративної юрисдикції можливо з питань законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили.

Матеріалами справи спростовано доводи позивача щодо порушення порядку оприлюднення спірних рішень Личківської сільської ради.

Так, рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019 №470-13/VII опубліковано на сайті ради 10.09.2019, рішення Личківської сільської ради за №319-5/VII від 02.06.2021 року опубліковано на сайті ради 05.06.2021.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при прийнятті спірних рішень діяв правомірно, у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров