Справа № 752/17338/24
Суддя: Чекулаєв С. О.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/254/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.09.2024 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чекулаєв С.О.,

за участю секретаря - Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.06.2024 за № ПС002922, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі за текстом також - відповідач або Укртрансбезпека) з наступною позовною вимогою:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 03.06.2024 за №ПС002922, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (в тому числі в частині адміністративного стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 102 000,00 грн).

1. Процесуальні дії у справі

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2024 головуючим суддею було визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва Сергія Олександровича.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.08.2024 адміністративний позов залишено без руху.

10.09.2024 позивачем через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про долучення до матеріалів справи адміністративний позов у новій редакції, тим самим відповідач фактично усунув недоліки визначенні в ухвалі про залишення адміністративного позову без руху від 21.08.2024.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.09.2024 відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розгляд справи призначено на 24.09.2024.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.09.2024 задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови у виконавчому провадженні № НОМЕР_5.

18.09.2024 від відповідача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про забезпечення участі представника відповідача у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось а особи, які беруть участь у справі не викликались.

Судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 КАС України).

2. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Обґрунтування вимог позивача

Стосовно оскаржуваної постанови від 03.06.2024 за № ПС002922 позивач вказує такі обставини:

-позивач є власником транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу-самоскида CODER, реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі за текстом також - транспортний засіб);

-25.04.2024 на об`їзній дорозі м. Одеса (21 км + 400 м) біля АЗС «ОККО» посадовими особами відповідача було зупинено вказаний вище транспортний засіб з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_2 ;

-водію було запропоновано супроводження до стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю на а/д М-15 Одеса-Рені-Бухарест, 12 км + 126 м, з метою перевірки вагових нормативів транспортного засобу;

-у зв`язку з відмовою водія від супроводження до стаціонарного пункту посадовими особами відповідача було складено Акт № 007155 від 25.04.2024 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, в якому зазначено місце проведення такого контролю: а/д М-15 Одеса-Рені-Бухарест, 12 км + 126, а також складено протокол №0002864 від 25.04.2024 про адміністративне правопорушення передбачене статтею 188-57 КУпАП за фактом невиконання законних вимог посадових осіб Укртрансбезпеки;

-транспортний засіб позивача було заблоковано, про що складено Акт про блокування/розблокування від 25.04.2024, місце блокування - Одеська область, об`їзна дорога м. Одеса, 21 км + 400 м, біля АЗС «ОККО»;

-03.06.2024 відповідачем винесено оскаржувану постанову згідно якої ОСОБА_1 , як відповідальну особу згідно положень статті 14-2 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 51 000,00 гривень;

-29.07.2024 ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників дізнався про наявність стосовно себе відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_5. Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 02.08.2024 підчас ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження;

-відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2024 за НОМЕР_6 з позивача на підставі виконавчого документа та заяви стягувача до стягнення підлягає грошова сума у розмірі 102 000,00 гривень.

Позивач вказує, що відмова водія транспортного засобу на вимогу посадових осіб Укртрансбезпеки прослідувати до стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю не є відмовою від проходження габаритно-вагового контролю, а є відмовою виконати рішення про супроводження транспортного засобу.

Правопорушення було зафіксоване не в автоматичному режимі, чи за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а безпосередньо посадовими особами відповідача шляхом складання відповідного акта, яким було встановлено винну особу - водія ОСОБА_2 . Оскаржувана постанова не містить жодних відомостей щодо відеофіксації порушення та посилання на технічні засоби, на які здійснювався відеозапис.

Враховуючи вказані обставини позивач вважає, що у його діях не має складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП, з огляду на його відсутність на місці вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Заперечення відповідача

У наданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач акцентує увагу на об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, підтверджує обставини про які вказує позивач у позовній заяві, зокрема щодо зупинки транспортного засобу посадовими особами відповідача на об`їзній дорозі м. Одеса 21 км + 400 м (біля АЗС «ОККО») та пропозицію водію проїхати до пункту габаритно-вагового контролю, що розташований за адресою автомобільна дорога М-15 Одеса-Рені-Бухарест 12 км + 125 м для зважування транспортного засобу.

Відповідач зазначає що листом від 25.04.2024 № 35950/33/24-24 позивача було запрошено на розгляд справи, що відбувся 03.06.2024, а листом від 03.06.2024 №47470/33/24-24 на адресу позивача була надіслана копія оскаржуваної постанови.

На думку відповідача, правова позиція позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП є помилковою і базується на формальному трактуванні цієї норми права. У спірному випадку саме відмова виконати законну вимогу посадової особи Укртрансбезпеки прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю призвела до ухилення позивачем від проходження такого контролю.

Стосовно належності суб`єкта адміністративної відповідальності згідно положень статті 14-3 КУпАП відповідач вказує, що адміністративне правопорушення було зафіксовано за допомогою портативних відеореєстраторів, а сам позивач є власником транспортного засобу, який не надав документ, який підтверджував, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерного знаку що належить транспортному засобі позивача.

Враховуючи викладене відповідач стверджує, що має місце склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП відповідальність за яке несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб або належний користувач. Умови звільнення позивача від адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу, які передбачені статтею 279-7 КУпАП відсутні.

У задоволенні позову просить відмовити.

3. Фактичні обставини встановлені судом

Суд, розглянувши наявні у справі матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ОСОБА_1 є власником спеціального вантажного сідлового тягача марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та спеціалізованого напівпричепу-самоскида CODER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

25.04.2024 на об`їзній дорозі м. Одеса (21 км + 400 м) біля АЗС «ОККО», о 03 годині 15 хвилин посадовими особами відповідача було зупинено вказаний вище транспортний засіб з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до абзацу 4 частини дев`ятнадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (територіальний орган Укртрансбезпеки) Абраменком С.В. прийнято рішення про супроводження транспортного засобу позивача: марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом-самоскидом CODER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що мав ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів (просідання вузлів підвіски транспортного засобу) до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 км.) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборону подальшого руху.

25.04.2024 о 03 годині 15 хвилин вказаним вище старшим державним інспектором Абраменком С.В. складено Акт про блокування автомобільного транспортного засобу позивача, місце блокування - Одеська область, об`їзна дорога м. Одеса, 21 км + 400 м, біля АЗС «ОККО».

У зв`язку з відмовою водія транспортного засобу ОСОБА_2 від проходження габаритно-вагового контролю був складений відповідний Акт №007155 від 25.04.2024.

Повноваження старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Абраменка С.В. підтверджуються наявними в матеріалах справи Направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 000017 від 18.04.2024, яке було видане на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) від 18.04.2024 № 17/В/2024. Період рейдової перевірки (дата перевірки) з 22.04.2024 по 28.04.2024.

03.06.2024 заступником начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Золотарьовим С.Б. винесено оскаржувану постанову № ПС002922.

Згідно вказаної постанови № ПС002922 було встановлено, що 25.04.2024 о 03 годині 15 хвилин на об`їзній дорозі м. Одеса (21 км + 400 м) біля АЗС «ОККО» водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював вантажні перевезення на транспортному засобі марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом-самоскидом CODER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагового контролю. На підставі викладеного ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 51 000,00 грн.

Копія оскаржуваної постанови № ПС 002922 від 03.06.2024 була надіслана позивачу листом № 47470/33/24-24 від 03.06.2024 проте лист та постанова були поверненні оператором поштового зв`язку з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

19.07.2024 старшим державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пахомовою Вікторією Андріївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_6 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу згідно постанови № ПС 002922 від 03.06.2024 у розмірі 102 000,00 грн (подвійний розмір).

29.07.2024 представник позивача - адвокат Михайлов Гліб Вадимович звернувся до Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП НОМЕР_6. Ознайомлення було здійснене 02.08.2024.

05.08.2024 представник позивача - адвокат Михайлов Гліб Вадимович надіслав до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області адвокатський запит з проханням надати копії наявних матеріалів, які слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови № ПС 002922 від 03.06.2024, а також надати інформацію про наявність пунктів габаритно-вагового контролю на об`їзній дорозі м. Одеса (21 км + 400 м.); повідомити про наявність пункту габаритно-вагового контролю за адресою: Одеська область, Південна дорога, с. Ліски, пров. Молодіжний, 11А.

Відповідь на адвокатський запит була надана листом Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області № 2475/35/23-24 від 06.08.2024.

Адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.06.2024 за №ПС002922 поданий до суду 07.08.2024, тобто в межах 10-денного строку визначеного частиною другою статті 286 КАС України.

4. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільний транспорт», який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 зі змінами (надалі за текстом також - Положення), встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення працівниками Укртрансбезпеки здійснюється перевірка дотримання перевізниками вимог чинного законодавства.

Відповідно до абзацу 12 частини сьомої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною дев`ятнадцятою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Відповідно до статті 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема, але не виключно (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.10.2021 за № 1286/36908 (зі змінами) справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд встановив, що відповідач повідомляв позивача листом №35950/33/24-24 від 25.04.2024 про дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення (03.06.2024, 09:00, м. Одеса, пл.Бориса Дерев`янка,1 каб.203), проте повідомлення було повернуто за зворотною адресою у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Розділом III вказаної вище Інструкції від 27.09.2021 № 512 передбачено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, Голова Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступник або керівник територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступник приймає рішення у справі, яке оформлюється постановою про накладення адміністративного стягнення (додаток 2).

Суд встановив, що 03.06.2024 розгляд справи відносно позивача здійснював заступник начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Золотарьов С.Б. який за результатами розгляду виніс оскаржувану постанову № ПС002922.

Позивач в адміністративному позові вказував, що відмова водія транспортного засобу на вимогу посадових осіб Укртрансбезпеки прослідувати до стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю не є відмовою від проходження габаритно-вагового контролю, а є відмовою виконати рішення про супроводження транспортного засобу. На цій підставі позивач стверджує про відсутність складу адміністративного правопорушення щодо якого була винесена оскаржувана постанова.

Виходячи із змісту частини третьої статті 132-1 КУпАП ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 000,00 грн).

Згідно положень статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» відмовою від габаритно-вагового контролю є будь-які дії або бездіяльність, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю.

Тобто, суд зазначає, що відмова полягає у діях або бездіяльності що призвели до ухилення від проходження габаритного-вагового контролю.

Якщо врахувати законодавче визначення поняття «відмови від габаритно-вагового контролю», то частина третя статті 132-1 КУпАП передбачає, що ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю є будь-якими діями або бездіяльністю, у тому числі які зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю. При цьому суд звертає увагу, що ч.3 ст.132-1 КУпАП не містять застережень щодо того, що для притягнення до відповідальності за цією нормою відмова повинна відбутися саме та виключно в зоні габаритно-вагового контролю.

Твердження позивача про те, що мала місце лише відмова водія виконати рішення про супроводження транспортного засобу не відповідає дійсності, оскільки відмова від супроводження до пункту габаритно-вагового контролю включається до об`єктивної сторони діяння, що полягає в ухиленні від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.3 ст.132-1 КУпАП.

Частиною першою статті 14-3 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Суд встановив, що фіксація правопорушення здійснювалась на портативний відеореєстратор, запис якого наданий відповідачем разом із відзивом та містить наступні відеофайли:NOR_ABRAME_NKO000_1300_AA_N0044.MP4; NOR_ABRAME_NKO000_2041_AA_N0045.MP4; NOR_ABRAME_NKO000_1011_AA_N0046.MP4;

NOR_ABRAME_NKO000_2511_AA_N0047.MP4; NOR_LUSAKO_V00000_0113_AA_N0013.MP4; NOR_LUSAKO_V00000_1224_AA_N0014.MP4.

Вивчивши надані відповідачем відеозаписи адміністративного правопорушення суд завертає увагу, що безпосередня відмова водія транспортного засобу DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 від проходження габаритно-вагового контролю зафіксована на відеозаписі NOR_ABRAME_NKO000_2041_AA_N0045.MP4.

Зі змісту статті 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальною особою за адміністративне правопорушення передбаченеч.3 ст. 132-1 КУпАП в розумінні статті 14-3 КУпАП може бути серед іншого власник транспортного засобу (фізична особа).

Відповідно до статті 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У разі звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.

Отже, за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене частиною третьою статті 132-1 КУпАП відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, або належний користувач, при цьому, така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в двох випадках зазначених вище.

Суд встановив, що власником спеціального вантажного сідлового тягача марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу-самоскида CODER, реєстраційний номер НОМЕР_2 є саме позивач - ОСОБА_1 , а тому саме позивач, як власник транспортного засобу є суб`єктом правопорушення передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП.

Підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності суд не встановив.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 та статті 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд на підставі наявних доказів встановив, що водій транспортного засобу ОСОБА_2 відмовився від супроводження його до стаціонарного пункту посадовими особами відповідача для проходження габаритно-вагового контролю, про що складено Акт № 007155 від 25.04.2024 та що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом (файл NOR_ABRAME_NKO000_2041_AA_N0045.MP4). Вказані дії становлять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП. Суб`єктом вказаного правопорушення є саме позивач.

Інші доводи позову жодним чином не спростовують висновку суду про законність оскаржуваної постанови та правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем адміністративного порушення, передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП, а тому правові підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.06.2024 за №ПС002922 відсутні.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача позивачу не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями: 2,9-11, 14, 72-77, 139, 229, 241-247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.06.2024 за №ПС002922, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області (в тому числі в частині адміністративного стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 102 000,00 грн) залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

2.Скасувати заходи забезпечення позову згідно ухвали судді Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва С.О. від 11.09.2024 у справі №752/17338/24 у виді зупинення стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.06.2024 за №ПС002922, винесеної Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.132-1 КУпАП (виконавче провадження № НОМЕР_5).

3. Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

4. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.10.2024

Суддя С.О. Чекулаєв