Справа № 752/20291/23
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/752/7/24
У Х В А Л А

Іменем України

28.10.2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, за якою просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №752/20291/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України подати звіт про виконання судового рішення.

В обгрунтування заяви зазначає про те, що згідно рішення суду у справі №752/20291/23 скасовано постанову серії ЕАТ №7789809 від 22.09.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та закрито справу про адміністративне правопорушення, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, згідно з яким необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. Виконавцем судового рішення виступає Державна казначейства служба України. Разом з тим, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області було повідомлено про повернення виконавчого листа по причині невідповідності його вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження». Також, як вказує заявник, він звертався до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, однак судовий збір не стягнуто. З урахуванням наведених обставин, заявник на підставі ст. 382 КАС України просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , її обгрунтування, матеріали заяви та справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27.10.2023р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення позовні вимоги задоволені, скасовано постанову серії АЕТ №7789809 від 22.09.2023р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу та закрито справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024р. рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27.10.2023р. залишено без змін.

На виконання рішення суду від 27.10.2023р. видано виконавчий лист 01.02.2024р. про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. Боржником у виконавчому листі зазначено Управління патрульної поліції у Волинській області, код ЄДРПОУ невідомий, за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області, адреса боржника: Волинська обл., м. Ковель, вул. Драгоманова, 19.

Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області за листом від 16.02.2024р. №04-17-10/2007 повідомило заявника про те, що поданий заявником на виконання до Головного управління Казначейства виконавчий лист Голосіївського районного суду міста Києва від 01.02.2024р. по справі №752/20291/23 не містить ідентифікаційогой коду боржника - Управління патрульної поліції у Волинській області, та зазначене місцезнаходження: вул. Драгоманова, 19, м. Ковель, Волинська обл., не належить визначеному боржнику - Управлінню патрульної поліції у Волинській області. А тому відповідно до пп. 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу.

Головне Управління Державної казначейської служби України у Київській області листом від 12.06.2024р. №4-06-06/5305 повідомило ОСОБА_1 про те, що наданий виконавчий лист оформлено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником у ньому вказано Управління патрульної поліції у Вінницькій області, що є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не є окремою юридичної особою. Також у виконавчому документі не зазначено ідентифікаційного номеру боржника юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Додатково повідомлено заявника, що в Головному казначействі на розрахунково-касовому обслуговуванні знаходиться (наявні відкриті рахунки) розпорядник бюджетних коштів Департамент патрульної поліції, , при якому створена централізована бухгалтерія. З огляду на що, виконавчий лист Голосіївського районного суду міста Києва повернуто та рекомендовано заявнику звернутися до суду з

вмотивовано заявою щодо виправлення помилки у виконавчому листі відповідно до статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, є всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини четвертої, сьомої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Частиною другою, тринадцятою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних

справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.

При цьому аналіз норми статті 382 КАС України в її системному взаємозв`язку з нормами статті 372 КАС України дозволяє стверджувати, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися за наявності для цього підстав, безвідносно до факту наявності виконавчого провадження щодо виконання відповідного судового рішення.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеній в ухвалі від 20 червня 2018 року у справі №800/592/17, клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі.

Таким чином, позивач має право звернутися із заявою (клопотанням) про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі в разі існування ризику його невиконання.

Водночас зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 235/7638/16-а.

При цьому, закон не встановлює, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено такий обов`язок.

Однак, за змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України та статті 13 Закону №1402-VIII щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Такий висновок щодо застосування норм права наведено Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 340/962/19.

Судовий контроль у порядку норм статті 382 КАС України шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення може бути встановлено за таких умов: рішення суду ще не виконано, в тому числі в порядку його примусового виконання; існує обґрунтований і підтверджений доказами ризик його невиконання; існують підтверджені доказами обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, або дають підстави вважати, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач (його правонаступник) створює перешкоди для виконання такого рішення, має намір ухилення від цього обов`язку.

Як вбачається, заявник звертався до органів казначейської служби із заявою про виконання рішення суду, однак виконавчий лист повертався без виконання з

обгрунтуванням того, що боржником у виконавчому листі вказано не юридичну особу, а структурний підрозділ юридичної особи, який, крім того, не має коду ЄДРПОУ.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 1 та ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документів зазначаються ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).

Відповідно до п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

З інформації, що міститься у відкритому доступі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що Управління патрульної поліції у Волинській області, яке зазначено боржником за виконавчим листом Голосіївського районного суду міста Києва, не є юридичною особою.

Таким чином, враховуючи те, що відсутні підстави стверджувати, що органи казначейської служби мають намір ухилитися від обов`язку виконання рішення суду, то в суду на даний час відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Керуючись ст.ст. 241, 248, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 28.10.2024р.

Суддя І.О. Ольшевська