Справа № 600/4/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 30.11.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, починаючи з 14.12.2021.

1.2. Ухвалою суду від 02.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. Головним управлінням прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII) посилаючись на те, що підставою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 вказаного Закону є наявність на день звільнення відповідної календарної (а не пільгової) вислуги років.

Аргументи позивача

2.2. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що відмова у призначені позивачу пенсії за вислугу років в пільговому обчислені є протиправною з огляду на те, що відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ враховується саме пільгова вислуга років. При цьому положеннями Закону № 2262-ХІІ не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

2.3. Окрім цього, представник позивача робить посилання на постанову Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, як таку, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Аргументи відповідача

2.4. Представник відповідача, згідно відзиву на позовну заяву, заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

2.5. Так, зазначає, що згідно з вимогами пункту "а" статті 12 Закону №2262-XII право на пенсію за вислугу років у разі звільнення зі служби 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

2.6. Згідно з Поданням про призначення пенсії на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.04.2023 по справі № 600/1959/22-а, яке набрало законної сили 19.05.2023, від 15 листопада 2023 року № 11/ПВ-12021/СУД календарна вислуга років ОСОБА_1 , що визначає право на пенсію, станом на 13.03.2021 (дата звільнення) складає 21 рік 01 місяць 16 днів.

3.7. З огляду на те, що на дату звільнення зі служби календарна вислуга років позивача менша за необхідну для набуття права на пенсію за вислугу років на вищезгаданих умовах, Головним управлінням правомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років, яка має дорівнювати 25 календарні роки або більше. Таким чином, враховуючи вищезазначене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу Державній прикордонній службі України та відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.03.2021 року №158-ОС його звільнено з військової служби, у зв`язку із закінченням строку контракту, виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення, з 13.03.2021 року.

Зазначеним наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.03.2021 року №158-ОС визначено, що вислуга років позивача станом на 13.03.2021 року становить: календарна - 21 рік 01 місяць 16 днів; пільгова - 12 років 00 місяців 12 днів; трудовий стаж - 07 років 02 місяці 26 днів; вислугу років для призначення пенсії складає - 28 років 04 місяці 24 дні.

3.2. Окрім цього, згідно довідки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 04.01.2022 року №12/5 визначено, що вислуга років ОСОБА_1 станом на 13.03.2021 року складає: календарна - 21 рік 01 місяць 16 днів; пільгова - 12 років 00 місяців 12 днів; загальна - 33 роки 01 місяць 28 днів.

3.3. Судом також встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 року у справі №600/1959/22-а визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та поданні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених до військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

3.4. На виконання рішення суду від 18.04.2022 року у справі №600/1959/22-а Адміністрацією Державної прикордонної служби України оформлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області документи для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.

У Поданні про призначення пенсії за вислугу років від 15.11.2023 року №11/ПВ-12021/СУД Адміністрація Державної прикордонної служби України, виконуючи рішення суду від 18.04.2022 року у справі №600/1959/22-а, здійснила розрахунок вислуги років на підставі особової справи ОСОБА_1 станом на дату виключення зі списків військової частини 13.03.2021 року та визначила, що календарна вислуга років станом на 13.03.2021 року для призначення пенсії складає 21 рік 01 місяць 16 днів, вислуга років у пільговому обчисленні станом на 13.03.2021 року для визначення розміру пенсії складає 33 роки 11 місяць 28 днів.

3.5. За результатами розгляду поданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону 2262-ХІІ, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 30.11.2023 року прийняло рішення (у формі розпорядження), яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років. Підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії, згідно зазначеного рішення, вказано те, що календарна вислуга років складає 21 рік 01 місяць 16 днів, що є недостатнім для набуття ним права на пенсію за вислугу років.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Предметом цього позову є відмова ГУ ПФУ в Чернівецькій області у призначені позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням наявної у нього вислуги років у пільговому обчисленні.

4.2. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон №2262-ХІІ в редакції, чинній на час розгляду документів про призначення позивачу пенсії), відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

4.3. Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

4.4. Згідно пункту "б" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

4.5. Водночас частиною 1 статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині 2 статті 17 цього Закону.

4.6. Частиною 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

4.7. Згідно частини 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

4.8. Разом з цим, статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4.9. Відповідно до частини 1 статті 17-2 Закону № 2262-ХІІ обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

4.10. При цьому, згідно частини 2 статті 17-2 Закону № 2262-ХІІ перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

4.11. На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 року № 393 (далі - Постанова № 393).

4.12. Так, пунктом 1 Постанови № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту

4.13. Згідно підпункту "В" пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, серед іншого, на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України: один місяць служби за сорок днів.

4.14. Вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року дійшов наступного висновку: "…… основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…".

4.15. При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

4.16. У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18 сформував правову позицію щодо застосування норм права, яку в силу положень частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, Верховний Суд вказав на те, що існуюче правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

4.17. Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

4.18. Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

4.19. Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

4.20. Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

4.21. В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

4.22. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

4.23. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

4.24. За наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

- в цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

4.25. При цьому, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018р. у справі №161/4876/17, від 15.08.2019р. у справі №281/459/17, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

4.26. Судом у цій справі встановлено, що згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.03.2021 року №158-ОС вислуга років позивача станом на 13.03.2021 року становить: календарна - 21 рік 01 місяць 16 днів; пільгова 12 років 00 місяців 12 днів; трудовий стаж - 07 років 02 місяці 26 днів; вислугу років для призначення пенсії складає - 28 років 04 місяці 24 дні.

4.27. Згідно довідки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 04.01.2022 року №12/5 визначено, що вислуга років ОСОБА_1 станом на 13.03.2021 року складає: календарна - 21 рік 01 місяць 16 днів; пільгова - 12 років 00 місяців 12 днів; загальна - 33 роки 01 місяць 28 днів.

4.28. У свою чергу, у Поданні про призначення пенсії за вислугу років від 15.11.2023 року №11/ПВ-12021/СУД Адміністрація Державної прикордонної служби України, виконуючи рішення суду від 18.04.2022 року у справі №600/1959/22-а, здійснила розрахунок вислуги років на підставі особової справи ОСОБА_1 станом на дату виключення зі списків військової частини 13.03.2021 року та визначила, що календарна вислуга років станом на 13.03.2021 року для призначення пенсії складає 21 рік 01 місяць 16 днів, вислуга років у пільговому обчисленні станом на 13.03.2021 року для визначення розміру пенсії складає 33 роки 11 місяць 28 днів.

4.28. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вислуга років позивача у пільговому обчисленні є більшою ніж мінімально необхідна для призначення пенсії вислуга років, яка визначена пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII, а саме по відношенню до позивача - 25 календарних років і більше.

4.29. Вказана обставина також встановлена рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 року у справі №600/1959/22-а за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили.

4.30. Однак, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років, відповідач у розпорядженні зазначив, що згідно з поданням про призначення пенсії на виконання рішення суду від 18.04.2022 року у справі №600/1959/22-а, календарна вислуга років ОСОБА_1 , що визначає право на пенсію складає 21 рік 01 місяць 16 днів. При цьому, пільгову вислугу при визначенні права на пенсію пенсійним органом не враховано.

4.31. З приводу цієї обставини, суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Постанова № 119) змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.

4.32. Відтак, пунктом 3 Порядку № 393 в редакції Постанови № 119 передбачено зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах тільки для визначення розміру пенсії.

4.33. У спірному випадку, суд зважає на те, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

4.34. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

4.35. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

4.36. Верховний Суд у постанові від 24.11.2021 у справі № 360/3128/19 зазначив, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років за пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІ є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби.

4.37. Зміни, внесені в Порядок №393 постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 (зарахування календарної вислуги років в пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії, а не для її призначення), набрали чинності 19.02.2022, тоді як позивач з 13.03.2021 року виключений зі списків військової частини наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.03.2021 року №158-ОС.

4.38. Таким чином, оскільки на день звільнення та виключення зі списків військової частини Порядок №393 діяв у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, тому для призначення пенсії за вислугу років, позивач має право на обчислення календарної вислуги років на пільгових умовах.

4.39. Відтак, з огляду на вище викладене та з врахуванням правових позицій, викладених в постановах Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі №805/3923/18-а, від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18, від 24.11.2021 у справі № 360/3128/19 суд у цій справі вважає, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за вислугу років пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІ з огляду на наявність у нього на дату звільнення з військової служби достатньої календарної вислуги років на пільгових умовах.

4.40. Окремо суд зауважує щодо дати, з якої позивачу належить призначити пенсію.

4.41. У позовних вимогах позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, починаючи з 14.12.2021.

4.42. Як визначено частиною 1 статті 2 Закону №2262-ХІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

4.43. Розділом VI Закону № 2262-XII врегульовані питання призначення пенсій. Так, частиною 1 статті 48 Закону № 2262-XII закріплено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

4.44. Згідно пункті «а», «б», «в» частини 1 статті 50 Закону №2262-ХІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються:

а) військовослужбовцям строкової служби - з наступного дня після виписки з госпіталю, але не раніше ніж з наступного дня після звільнення з військової служби, якщо встановлення інвалідності медико-соціальною експертною комісією і звернення за пенсією відбулися не пізніше ніж через три місяці з наступного дня після виписки з госпіталю або з наступного дня після звільнення з військової служби, а сім`ям військовослужбовців строкової служби та пенсіонерів із числа цих військовослужбовців - з дня смерті годувальника або виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Батькам або дружині (чоловікові) зазначених військовослужбовців і пенсіонерів, які набули право на пенсію в разі втрати годувальника, пенсія призначається з дня звернення за пенсією;

б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення;

в) особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

4.45. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією (частина 3 статті 50 Закону № 2262-XII).

4.46. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком № 3-1.

4.47. Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

4.48. Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

4.48. У цій справі судом визначено, що позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків військової частини - 13.03.2021 року.

4.49. У свою чергу, як визначено у рішенні (у формі розпорядження) від 30.11.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області констатовано про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

4.50. Водночас, вказане не нівелює того, що пенсія за вислугу років як по пункту «а» так і по пункту «б» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІ призначається з наступного дня після звільнення зі служби.

4.51. Відповідно, з урахуванням встановленим судом обставин справи, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІ з 14.03.2021 року (з наступного дня після звільнення його зі служби), а не з 14.12.2021 року (як помилково зазначено у позовних вимогах).

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, діяв не на підставі Конституції та законів України.

5.3. При цьому суд вважає за необхідним зазначити, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

5.4. У публічно-правових відносинах презюмується правомірність поведінки суб`єкта приватного права, якщо це не буде спростовано в порядку визначеному законом. У даному разі будь-яких порушень вимог чинного законодавства, які б унеможливлювали позивачем реалізувати свої права та гарантії визначені Законом № 2262-XII - відповідачем не наведено.

5.5. Відтак, суд приходить до висновку, що відмова позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІ є протиправною. Відповідачем не доведено правомірність таких дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

5.6. При цьому, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в статті 245 КАС України, керуючись також статтею 9 КАС України, зважаючи на встановлену судовим розглядом протиправність оскаржуваної відмови, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд вважає, що наявні підстави для виходу за межі позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно Закону № 2262-XII з 14.03.2021 року (з наступного дня після звільнення його зі служби), а не з 14.12.2021 року (як помилково зазначено у позовних вимогах).

5.7. Суд наголошує, що зміна судом способу захисту не впливає на обсяг задоволених позовних вимог, адже покращує становище позивача в частині визначення більш ранньої дати призначення пенсії та є елементом чіткого врегулювання спірних правовідносин.

5.7. Окрім цього, суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією №2862-6387-5555-6812 від 31.12.2023 року.

6.3. Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.11.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з 14.03.2021 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №2862-6387-5555-6812 від 31.12.2023 року судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, ).

Суддя О.В. Анісімов