Справа № 420/32565/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову акціонерного товариства «Херсонгаз» (вул. Поповича, 3, м. Херсон, 73036, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (вул. Перекопська, 17, м. Херсон, 73015, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов акціонерного товариства «Херсонгаз» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати припис Головного Управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 21.06.2024 № 05-3-4/22;

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів від 28.08.2024 № 05-3-7/25.

До суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про забезпечення даного позову шляхом зупинення дії Постанови Відповідача №05-3-7/25 від 28 серпня 2024 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів та заборонити Дніпровському відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснювати заходи з примусового виконання Постанови № 05-3-7/25 від 28 серпня 2024 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 10 жовтня 2024 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження ВП 7626251 щодо примусового виконання постанови № 05-3-7/25 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів.

На переконання позивача, невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав і інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки примусове виконання спірної постанови у процесі розгляду цієї справи, накладення арешту на рахунки та майно Позивача, стягнення додаткових коштів в межах виконавчого провадження, у разі задоволення позову, призведе до необхідності додаткового звернення до суду для відновлення становища, що існувало до винесення Відповідачем протиправних рішень та повернення безпідставно стягнутих коштів.

Крім того, на думку позивача, наявні очевидні ознаки протиправності рішень відповідача, які наведені в описовій частині поданого позову.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оцінивши підстави даної заяви, суд доходить наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами 1 та 2 статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.4 ст.150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

забороною відповідачу вчиняти певні дії;

встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.

Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ № 2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Так, предметом розгляду справи є правомірність винесення відповідачем оскаржуваних припису та постанови про накладення штрафу.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення ефективності захисту майнових інтересів позивача, за яким він звернувся до суду, а також, стягнення додаткових коштів в межах виконавчого провадження, у разі задоволення позову, призведе до необхідності додаткового звернення до суду для відновлення становища, що існувало до винесення Відповідачем протиправних рішень та повернення безпідставно стягнутих коштів.

Суд зазначає, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено достатнє обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав і інтересів позивача, а також не надано доказів на підтвердження таких обставин.

При цьому, наявність відкритого виконавчого провадження саме по собі не свідчить про обставини, що унеможливлять або істотно ускладнять виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та/або очевидної протиправності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Крім того, судом враховується, що наслідки від незабезпечення даного позову, жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки, навіть після звернення оскаржуваної постанови до примусового виконання і відкриття виконавчого провадження, заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення його виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а в разі задоволення позову звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства.

При цьому, суд відхиляє доводи заявника щодо очевидної протиправності оскаржуваних рішень.

Суддя зазначає, що перевірка наявності обставин порушення прав та законних інтересів позивача приписом та постановою про накладення штрафу є обов`язком суду під час вирішення справи по суті та на час розгляду заяви про забезпечення позову, такі дії щодо надання оцінки спірним рішенням є фактично надання судом правової оцінки останнім до ухвалення рішення по суті.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності рішень (дій), наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову акціонерного товариства «Херсонгаз» (вул. Поповича, 3, м. Херсон, 73036, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (вул. Перекопська, 17, м. Херсон, 73015, ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук