Справа № 520/7428/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Шляхова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 р. Справа № 520/7428/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/7428/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " СТРОЙ-ДІСКОНТ"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ДІСКОНТ" (далі позивач, ТОВ "СТРОЙ-ДІСКОНТ") звернулось з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач 1, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі- відповідач 2. ДПС України) в якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області 10531864/40304048 від 09.02.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9 від 04.01.2024 на загальну суму поставки 248550,85 грн., з них 41425,14 грн. ПДВ датою подання її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме 23.01.2024.

За наслідками розгляду зазначеної справи, 21.06.2024 судом у порядку спрощеного провадження ухвалено рішення, яким позов задоволено.

Скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) №10531864/40304048 від 09.02.2024.

Зобов`язано Державну податкову службу України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9 від 04.01.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ДІСКОНТ" (вул. Біологічна, буд. 7 А, м. Харків, 61030, ) на загальну суму поставки 248550,85 грн., з них 41425,14 грн. ПДВ датою подання її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме 23.01.2024.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ДІСКОНТ" (вул. Біологічна, буд. 7 А, м. Харків, 61030, ) у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнуто з Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ДІСКОНТ" (вул. Біологічна, буд. 7 А, м. Харків, 61030, ) у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

До суду 24.06.2024 надійшла заява представника позивача про стягнення з Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ДІСКОНТ" судові витрати на професійну правничу допомогу 15000,00 грн.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ДІСКОНТ" (вул. Біологічна, буд. 7 А, м. Харків, 61030, ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ДІСКОНТ" (вул. Біологічна, буд. 7 А, м. Харків, 61030, ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині вимог заяви - відмовлено.

Головне управління ДПС у Харківській області не погодившись із таким додатковим рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати додаткове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявником вказано, що заявлена до відшкодування сума не відповідає складності справи, не є пропорційними до предмета спору, а тому не потребує значної тривалості часу для підготовки позовної заяви.

Також, апелянтом вказано, що заяву про розподіл судових витрат фактично отримано ГУ ДПС 25ю08ю2021, а додаткове рішення прийнято вже наступного дня, тобто 26.08.2021, що позбавило відповідача можливості приймати участь у судовому засіданні та надавати свої заперечення на заяву.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Сумській області, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Згідно з частиною шостою статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (надалі Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі №520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано наступні документи: ордер від 21.03.2024 серії АХ №1178811, договір про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №21-03/24 від 21 березня 2024 року; додаткову угоду №1 до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №21-03/24 від 21 березня 2024 року; акт наданих послуг від 24.06.2024 до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №21-03/24 від 21 березня 2024 року, виписку про оплату гонорару адвоката за представництво в суді першої інстанції згідно Договору 21-03/24 від 21.03.2024 та додаткової угода №1 від 21.03.2024

Відповідно до п. 1.1. Договору № 21-03/2024 від 21.03.2024, укладеного між ТОВ «СТРОЙ- ДІСКОНТ» (Клієнт) та адвокатом Грайворонським І.В., Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта в судах всіх інстанцій незалежно від юрисдикції, а також перед підприємствами, установами, організаціями, органами державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронними органами та органами прокуратури, пов`язані із судовим розглядом судових справ за участю Клієнта, в яких він бере участь як особа, яка бере участь у справі, розглядом кримінальних проваджень, в яких Клієнт бере участь як підозрюваний, обвинувачений, підсудний, потерпілий, розглядом справ про адміністративні правопорушення, в яких Клієнт бере участь у якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, а також в судах міжнародної юрисдикції (за потреби).

Пунктом 1. Додаткової угоди від 21.03.2024 передбачено, що відповідно до Договору Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту професійну правничу допомогу Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді та Верховному Суді у справі за позовом ТОВ «Строй-Дісконт» до ГУ ДПС у Харківській області, що діє на правах відокремленого підрозділу ДПС України та до ДПС України про скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання ДПС України провести її реєстрацію.

У пункті 2 Додаткової угоди від 21.03.2024 Сторони домовились, що відповідно до п. 6.2. Договору Сторони погодили, що гонорар Адвоката за ведення справи, визначеної у п. 1 даної додаткової угоди становить 25 000,00 грн. із розрахунку: суді першої інстанції 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, в апеляційному суді - 5 000,00 грн. та у Верховному Суді - 5 000,00 грн. Гонорар підлягає сплаті Клієнтом у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта. Гонорар є фіксованим.

Як вбачається з акту наданих послуг від 24.06.2024 до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №21-03/24 від 21 березня 2024 року адвокатом надані наступні послуги:

- вивчення документів, що опосередковують господарські відносини Клієнта з його контрагентом по спірній податковій накладній, документи щодо руху заяви про реєстрацію накладної в ЄРПН та підготував правову позицію у спорі - 4 години;

- складання та подання адміністративного позову - 4 години.;

- складання та подання відповіді на відзив - 3 години.

- складання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення з метою відшкодування Клієнту витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідачів, чиї рішення скасовані - 2 години.

Загальний витрачений час становить 13 годин.

Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої/правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи, а також враховуючи предмет позову та обставини справи, суть виконаних послуг, дійшов висновку, що сума, заявлена позивачем до відшкодування, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі 10000,00 грн.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача, колегія суддів зазначає, що витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн є співмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягу послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Під час апеляційного розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, не надано власного розрахунку, яка сума витрат, на його погляд, є розумною.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що заяву про розподіл судових витрат фактично отримано ГУ ДПС 25.08.2021, а додаткове рішення прийнято вже наступного дня, тобто 26.08.2021, що позбавило відповідача можливості приймати участь у судовому засіданні та надавати свої заперечення на заяву, колегія суддів вважає їх помилковими з оляду на наступне.

По-перше, заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу надійшла через підсистему «Електронного суду» 24.06.2024.

По-друге, зазначена заява містить докази надсилання цієї заяви іншим учасникам справи, зокрема, і ГУ ДПС в Харківській області і зазначенням дати та часу доставки в електронний кабінет 24.06.2024 об 17:50.

По-трете, суддя суду першої інстанції у період з 01.07.2024 по 31.07.2024 перебувала у відпустці, що підтверджується відповідною довідкою відповідальної особи Харківського окружного адміністративного суду.

По-четверте, додаткове рішення за результатами розгляду заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу було ухвалено 01.08.2024.

Тобто, додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено більше ніж через місяць з дня отримання апелянтом заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що спростовує доводи представника ГУ ДПС в Харківській області про позбавлення останнього надати заперечення на заяву.

Крім того, розгляд зави здійснювався судом першої інстанції у порядку письмового провадження, відповідних заперечень чи клопотань апелянтом до суду першої інстанції також не подавалось.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 по справі № 520/7428/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий