Справа № 641/5982/24
Суддя: Чайка І. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/37/2024 Справа №641/5982/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м.Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря Шумейко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу №641/5982/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 року Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив , що 22 серпня 2024 року перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , до нього під`їхав автомобіль з якого вийшли працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому застосувавши фізичну силу запхали його до автомобіля та відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи у даному РТЦК та СП без будь яких пояснень помістили позивача до іншої автівки та відвезли до лікарні для проходження ВЛК. Позивач не відмовився від проходження ВЛК, але попросив надати можливість принести відповідні медичні документи. оскільки він має захворювання, а його медичні документи знаходяться вдома та в наслідок становища,у якому він опинився поза своєї волі, позбавлений надати ВЛК необхідні медичні документи. Після чого позивача знов привезли до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 де і продовжували утримувати. В наслідок подій описаних вище, у позивача погіршився стан здоров`я. Було викликано швидку медичну допомогу, лікарі якої зробили позивачу необхідні ін`єкції. Через деякий час до позивача звернувся співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який застосовуючи психічний вплив, вимагав підписання якихось документів. В наслідок психічного впливу та у зв`язку із знаходженням під дією лікарських засобів, позивач погано розуміючи що відбувається, підписав надані документи. Як пояснив співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачу було виписано повістку, а також відносно нього було ухвалено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 25 500,00 грн., однак вказану постанову позивачу не було видано. Позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також сама постанова про адміністративне правопорушення, на думку позивача, була складена невідомим співробітником РТЦК та СП що дає обґрунтовані підстави вважати про відсутність повноважень у останнього. Крім того, позивач вказує, що одночасно з ухваленням оскаржуваної постанови, йому було вручено повістку за № 1809, тоді як постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 а саме п. 40 закріплено, що під час вручення повістки здійснюється фото - і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Також позивач зауважує, що він не був ознайомлений з своїми правами у відповідності до положень, закріплених у КУпАП, та в наслідок чоговін був позбавлений права надати клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із поганим станом здоров`я, позбавлений права на знайомлення з матеріалами справи та скористатись правовою допомогою.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.07.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Крім того, вищевказаною ухвалою за клопотанням позивача, витребувані в якості доказів по справі наступні документи:

-у відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 копію постанови разом з матеріалами про скоєння адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 адреса проживання : АДРЕСА_3 , а також копію відео фіксації здійсненої в порядку п. 40 Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560, щодо вручення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки № 1809;

- з КНП ХОР « ЦЕМД та МК» відомості про виклик бригади швидкої медичної допомоги 22.08.2024 року за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованого в АДРЕСА_2 , щодо надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 адреса проживання : АДРЕСА_3 .

17.09.2024 року до суду надійшов Відзив начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( надалі представник відповідача) на позовну заяву разом із заявою про поновлення строку на його подання, та письмові пояснення щодо витребуванних судом доказів , до яких додано належним чином завірені копії : постанови , що оскаржується; протоколу про адміністративне правопорушення; направлення відносно ОСОБА_1 ; картка на обстеження та медичного огляду; копія паспорта позивача та розписка про отримання повістки позивачем . Щодо надання витребуваних документів в частині копії відео фіксації здійсненої в порядку п. 40 Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 щодо вручення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки № 1809, відповідач зазначив, що така відеофіксація не проводилась, оскільки позивач ознайомився із такою повісткою добровільно та акт відмови від її отримання не складався.

Крім цього , 09.10.2024 року до суду на виконання ухвали суду, щодо витребування доказів, з КНП ХОР « ЦЕМД та МК» надійшов лист із зазначенням відомостей , які були витребувані.

З наданого представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду відзиву на адміністративний позов, останній просить відмовити у задоволенні позову вказуючи на безпідставність та не доведеність вимог позивача , посилаючись на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час, також Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), на території України оголошено та продовжено, по теперішній час, загальну мобілізацію. На виконання завдань та функцій покладених на ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема: - здійснення заходів оповіщення та призову громадян: на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку), - 22.08.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 , при проведені заходів з оповіщення військовозобов`язаних про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках правового поля, належним чином, було вручено, під особистий підпис, повістку №1809 гр-ну ОСОБА_1 , про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою визначення його ступеню придатності до військової служби та призначенням до складу команди, з подальшим призовом на військову службу під час мобілізації. Враховуючи положення Пп.1 п.41 Порядку №560 та те, що позивача з повісткою не ознайомлювали, оскільки останній ознайомився особисто та акт відмови від отримання повістки не складався, у спілкуванні позивач не відмовляв, та йому було вручено повістку №1809, яку він отримав під особистий підпис, що вважається належним підтвердженням, та у зв`язку з чим фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником ІНФОРМАЦІЯ_5 - не проводилась. По прибуттю позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 , 22.08.2024 року, було встановлено, що останній не має оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (відповідно до вимог Порядку №560) та права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (відповідно до підстав визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») та з урахуванням того , що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, не має права на відстрочку, підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з метою визначення його ступеню придатності до військової служби, 22.08.2024 року, позивачу було видано направлення до військово-лікарської комісії на проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, однак останній від отримання такого направлення відмовився. Тобто, своїми діями, позивач - ОСОБА_1 , в особливий період, порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, у зв,язку з чим 22.08.2024 року відносно позивача , уповноваженою на те особою, був складений протокол №7580 про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексом України про адміністративні правопорушення та при складанні вказаного протоколу були дотримані норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, позивачу роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, його права, передбачені ст. 268 КУпАП, своєчасно сповіщений про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить особистий підпис позивача у протоколі. Також позивач скарг, заяв, зауважень, клопотань не заявляв, а власноручно надав пояснення щодо відмови від проходження ВЛК, але поставити підпис про отримання другого примірника протоколу, відмовився.

22.08.2024 року о 11 годині 00 хвилин відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та від імені ІНФОРМАЦІЯ_6 справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП розглядав тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковник ОСОБА_2 ,який є уповноваженою особою на проведення такого розгляду.

Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача вирішена у відповідності до чинного Законодавства, а постанова по адміністративній справі №7581 від 22.08.2024 цілком законна та обґрунтована.

Крім цього , представником відповідача разом із відзивом до суду подана заява про поновлення строку його подання, в обгрунтування якої останній зазначив, що ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2024 відкрите провадження у справі №641/5982/24 та цією ж ухвалою відповідачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Вказана ухвала суду була отримана відповідачем 05.09.2024 року, тобто до 09.09.2024 року відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав можливост реалізувати своє право на надання мотивованого відзиву на позовну заяву у строки встановлені судом, та відстоювати свою позицію, оскільки, ще до відкриття провадження у справі, відповідно до графіку відпусток, з 12.08.2024 року по 10.09.2024 року знаходився у щорічній відпустці, на підтвердження чого суду надані відповідні документи.

Відповідно до ч.5 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що процесуальний строк, може бути поновлений чи продовжений за наявності поважних причин. При цьому, поважними за змістом статті 121 КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Представник відповідача зазначив, що не мав можливості реалізувати своє право на надання мотивованого відзиву на позовну заяву у строки встановлені судом, оскільки, ще до відкриття провадження у справі, відповідно до графіку відпусток, з 12.08.2024 року по 10.09.2024 року знаходився у щорічній відпустці, на підтвердження чого суду надані Витяг з наказу щодо надання відпустки, Витяг із посадової інструкції державного службовця та наказ щодо затвердження Переліку осіб уповноважених діяти від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 у судах та інших державних органах, згідно яких встановлено, що особа, на яку покладені вищевказані обов,язки, знаходився у щорічній відпустці з 12.08.2024 року по 10.09.2024 року .

Суд враховує вказані обставини, а також необхідність належним чином встановлення обставин справи, та враховує, що відповідно до покладених завдань та функцій, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки,які здійснюють підготовку та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів; - інші заходи з питань оборони відповідно до законодавства, що потребує значного часу, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника відповідача про поновлення строку для подачі відзиву.

01.10.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якій останній зазначив , що відповідачем порушені вимоги ст. 162 КАС Україн, оскільки до відзиву який він отримав від відповідача , не додано будь-яких документів (доказів). Також, позивач вважає безпідставними та необгрунтованими заперечення представника відповідача , що викладені у відзиві та такими , що не грунтуються на доказах.

09.10.2024 року представником відповідача до суду подано Відзив на відповідь позивача, в якому зазначив що твердження позивача стосовно не отримання додатків до відзиву є хибними , оскільки до відзиву будь-які докази стосовно справи не додавались, а були надані документи на самопридставництво першому адресату, тобто суду . Ввважає , що позивач хибно трактуючи норми та вимоги законодавства, зазначає про порушення його прав, тоді як розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбувся у відповідності до вимог чинного законодавства, про що також зазначено у Відзиві.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.

При вирішенні питання щодо строку звернення до суду з даним позовом, суд вважає такий строк позивачем не порушений , оскільки оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення ухвалена 22.08.2024 року, тоді як позивач звернувся до суду 02.09.2024 року, тобто у перший робочий день, після спливу такого строку, який припадав на вихідний день .

Суд встановив, що 22.08.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було видане направлення № МВ/1497 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності військовозобов`язаного до військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період , що підтверджується копією цього направлення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 7580 від 22.08.2024 року 03.09.2024, ЗН ІНФОРМАЦІЯ_4 начальник МВ підполковник ОСОБА_3 склав стосовно позивача вищевказаний протокол , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що по прибуттю за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач відмовився від отримання направлення від 22.08.2024 № 1497/МВ на проходження медичного огляду , чим порушив ч.1 ст. 22 « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Про наслідки відмови-попереджався.З правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, ознайомлений, про що свідчить підпис позивача у відповідній графі. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» мається запис позивача щодо відмови ним проходити ВЛК, у зв,язку з поганим самопочуттям та відсутністю у нього на той час документів для підтвердження свого стану здоров,я, у зв,язку з чим позивач вирішив перенести проходження ним ВЛК.

У вказаному протоколі, який не було вручено позивачу у зв,язку з його відмовою, повідомлено останньому під розписку, щодо часу розгляду справи про адміністративне правопорушення за адресою знаходження ІНФОРМАЦІЯ_4 .

22.08.2024 року тимчасово виконуючий обов,язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковник ОСОБА_4 виніс постанову № 7581 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн .

Згідно змісту вказаної постанови, встановлено, що 22. 08.2024 року о 08 год. 30 хв., по прибуттю за викликом гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , по АДРЕСА_2 , у період дії правового режиму военного стану, котрий введении Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 (зі змінами), під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 (зі змінами) та дії особливого періоду, було встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), а саме, 22.08.2024р. згідно вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), за рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення придатності до військової служби, було видано гр. ОСОБА_1 направлення від 22.08.2024 №1494/МВ на проходження медичного огляду, але останній відмовився від отримання направлення та проходження медичного огляду.Своїми діями гр. ОСОБА_1 в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року №303/2014) та діє на сьогодні , порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період і тягне накладення штрафу у розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, останнього разу по 09.11.2024.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до абзаців 1, 3-4 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

За змістом абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з пп. 3.1, 3.2, 3.11 Глави 3 розділу ІІ Наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Сидах України», медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_7 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_8 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

У разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 , з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я (установи). Акт подається до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 на розгляд. Якщо обстеження проводилось у закладі охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.

Відповідно до абз. 11 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене Постановою КМУ № 154 від 23.02.2022, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

За змістом абзаців 6, 8 пункту 11 зазначеного Положення, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: сприяють організації призовними комісіями проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників; організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів.

Абзацом 6 п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, визначено, що цей порядок серед іншого визначає порядок організації медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п.3 зазначеного Порядку, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до абз. 5 п. 6 цього-ж Порядку, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

За приписом пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 23 зазначеного Порядку визначені підстави для такого неприбуття, а саме: поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Частиною другою ст.235 КУпАП визначено право керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення в тому числі за статтею 210-1 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до положень статей 73-75 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В цій справі позиція позивача фактично зводиться до того, що на його думку оскаржувана постанова складена неуповноваженою особою; В порушення постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 не здійснювалась фото та відео фісація вручення йому повістки; Не були роз,ясненні його права , у зв,язку з чим він був позбавлений можливості на отримання правової допомоги, а також надання медичних документів, щодо стану його здоров,я. Також позивач вказує, що під дією медичних препаратів ним були підписані надані представниками ТЦК документів.

Так, враховуючи наведені вище приписи чинного законодавства , та обставину , що оскаржувана постанова року винесена тимчасово виконуючим обов,язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає , що вона винесена уповноваженою на це особою.

Крім того, до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_8 серед іншого належить вручення військовозобов`язаним направлень на проходження ВЛК, а у громадян є обов`язок, якщо не має поважних причин для не з`явлення, прибути для проходження ВЛК.

Позивач, 22.08.2024, зазначеного обов`язку не виконав та відмовився отримувати відповідне направлення та проходити ВЛК. Факт відмови підтверджується наданими позивачем письмовими поясненнями, зафіксованими у протоколі про адмінстративне правопорушення .

Щодо тверджень позивача про його поганий стан здоров,я , суд зазначає наступне.

Згідно листа КНП ХОР « ЦЕМД та МК» від 07.10.2024 року встановлено , що 22.08.2024 року службою ЕМД було прийнято виклик до гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Бригадою ЕМД, що здійснювала обслуговування виклику, після огляду та зібрання анамнестичних відомостей хворому було надано допомогу згідно із поставленим попереднім діагнозом: «Гостра реакція на стрес».

«Гостра реакція на стрес» це тимчасовий розлад, що розвивається у людини без будь-яких інших проявів психічних розладів у відповідь на незвичайний фізичний або психічний стрес і зазвичай зникає через кілька годин, днів або тижнів.

Отже,посилання позивача, на наявність у нього медичних документів, які підтверджують наявність хвороб, та поганого стану здоров,я , не можуть бути взяті до уваги, через приписи законодавства про обов`язок посадових осіб ВЛК, у разі сумнівів щодо стану здоров`я, направляти військовозобов`язаних для проходження амбулаторного або стаціонарного обстеження до лікувального закладу.

Крім того, щодо доводів позивача стосовно того, що повістка йому була вручена в порушення вимог п.40 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 , тобто вручення повістки не було здійснено фото - і відеофіксація із застосуванням технічних приладів, суд вважає їх безпідставними , оскільки п.41 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 встановлено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, у разі вручення повістки, є - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно розписки про одержання повістки, позивач особисто отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є належним підтвердженням його оповіщення про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, аналізуючи дії відповідача, суд дійшов висновку про те, що вони є законними, здійснені у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і відповідають критеріям, які вказані у зазначеній вище частині статті закону. Оскільки вони вчинені з дотриманням вимог ч.2 ст.19 Конституції України, а саме: вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх відомих відповідачу обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Отже, відмова позивача одержувати відповідне направлення та проходити ВЛК складає закінчений склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Причина, яку зазначає позивач, як підставу не проходження ВЛК, не впливала на прийняття постанови , що оскаржується.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та досліджені під час розгляду справи докази дають підстави для висновку про законність і правомірність дій відповідача з винесення оскаржуваної позивачем постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 6, 7, 9, 11, 44, 48, 73-78, 90, 139, 241-246, 268, 269, 271, 273-277, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 : адреса : АДРЕСА_2

Суддя - І. В. Чайка