Справа № 613/1490/24
Суддя: Уварова Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/1490/24 Провадження №-2-а/613/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді- Уварової Ю.В.,

за участі секретаря Макушинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові адміністративну справу № 613/1490/24 провадження 2-а/613/15/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Прокоп`єв К.Є., до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Прокоп`єва К.Є. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 400/5097-п від 27.08.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн., провадження по справі закрити.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що з 04.03.2006 він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . З моменту постановки на облік жодних даних персональних не змінилось. 31.08.2022 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, за результатами якого останнього військово-лікарською комісією було визнано обмежено придатним у воєнний стан. Тобто ОСОБА_1 вже після початку мобілізації оновив свої дані.

21.07.2024 позивач без виклику прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою вклеювання штрих-коду до військового квитка та йому було повідомлено, що відносно нього складено протокол №400/210 від 21.08.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбудеться 27.08.2024 о 10.30 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.08.2024 о 10.30 год. позивач приїхав за адресою: АДРЕСА_1 , де юристом ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу було вручено постанову №400/5097-п про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, права йому роз`яснені не були.

Крім того, жодні персональні дані, які потребували оновлення з моменту постановки на військовий облік та проходження ВЛК, у позивача не змінились.

У зв`язку з чим позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

06.09.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що 21 серпня 2024 року по прибуттю позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 з питань вклеювання він-коду до військового квитка, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, було виявлено, що позивачем не було уточнено персональні дані, у порядку та строки, передбачені Законом-3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 року, що підтверджується, витягом з ІКС Оберіг.

Враховуючи, що позивач проігнорував виконання обов`язку, покладеного на нього, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, тим самим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення. Виявивши даний факт, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , майором ОСОБА_2 , який згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2024 №86 «Про організацію роботи з проваджень у справах про адміністративне правопорушення» уповноважений на складення протоколів про адміністративні правопорушенн, визначені статтями 210,210-1,211 КУпАП, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про те, що позивач, являючись військовозобов`язаним, під час дії в Україні особливого періоду, порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, визначені абз.2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.7 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 4 п.1 ч.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІX від 11.04.2024, а саме: перебуваючи на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ, не уточнив свої облікові та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач здійснив уточнення даних 21.08.2024 при особистій явці до ТЦК, однак граничний строк, який становив 60 днів з дня набрання чинності Законом України 3633-ІХ від 11.04.2024, в який позивач зобов`язаний був уточнити свої персональні дані, минув 16.07.2024.

На момент звернення позивача до ТЦК у витягу з ІКС Оберіг у графі звірка даних не зазначено дати уточнення персональних даних, що підтверджує той факт, що позивачем протягом 60 днів з 18.05.2024 по 16.07.2024 не виконано обов`язку закону 3633-ІХ покладеного на нього з жодних із визначених способів уточнення свої персональних даних.

На сьогоднішній день згідно з даними ІКС Оберіг, позивачем проведено звірку даних при особистій явці 21.08.2024 та 29.08.2024.

Позивачу під час складання протоколу були роз`яснені його права та обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП, доведено зміст ст. 63 Конституції України, про що свідчить особистий підпис позивача у складеному протоколі та доведено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 30 хв. 27.08.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 у кабінеті №11. Після ознайомлення з протоколом, позивач жодних пояснень про причини не уточнення своїх персональних даних не надав, зауважень щодо змісту протоколу не висловлював, другий примірник протоколу позивач отримав під особистий підпис.

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було досліджено всі обставини та встановлено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим було винесено оскаржувану постанову та відносно позивача накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Також звернув увагу, що примітка до статті 210-1 КУпАП не може бути застосована у даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак відповідач згідно з Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного який є позивачем.

09.09.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що як у протоколі, так і постанові відсутні посилання на місце та час вчинення адміністративного правопорушення та посилання на відомості, які були відсутні у відповідача щодо ОСОБА_1 та які останній зобов`язаний був оновити. Таких даних, а саме які саме нові персональні дані були внесені до Реєстру при з`явленні ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не зазначено і у відзиві відповідача. Таким чином, доданими відповідачем витягами з ІКС «Оберіг» підтверджується і визнається відповідачем з огляду на відзив на позовну заяву, що жодних персональних та службових даних, які б потребували оновленню з моменту постановки на військовий облік, у ОСОБА_1 не змінилось. Крім того, відповідач мав можливість отримати інформацію про ОСОБА_1 як військовозобов`язаного з інших відомчих реєстрів, проте службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 цієї можливості використано не було, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи.

Також представник позивача вказав, що відповідачем до протоколу не було долучено відомостей щодо неможливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Таким чином, вважав, що посилання відповідача на те, що примітка до статті 210-1 КУпАП не може бути застосована у даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, є надуманими, та фактично є суб`єктивною думкою відповідача, та довільним тлумаченням примітки до статті 210 КУпАП на свою користь, що не узгоджується ані з нормами КУпАП, ані з судовою практикою.

12.09.2024 до суду надійшли заперечення, у яких представник відповідача зазначила, що 21.08.2024 по прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , після виявленого факту не уточнення персональних даних, оператором відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_3 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів були внесені наступні відомості: серія та номер військового квитка, серія та номер паспорта громадянина України, контактний номер телефону, що підтверджується витягом з ІКС Оберіг, так як ці дані не можливо було отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи.

Згідно з даними з ІКС Оберіг позивач самостійно через застосунок Резерв+ також уточнив номер телефону та електронну пошту, що в свою чергу підтверджується витягом з ІКС Оберіг. Також зазначила, що отримання певних видів персональних даних, а саме адреси проживання та номеру мобільного телефону, держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від інших органів центральної влади не передбачається Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Проте чинним законодавством передбачено, що уточнення (надання) таких даних з метою військового обліку, цілей оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації, має здійснюватися військовозобов`язаними, призовниками та резервістами такими способами: через мобільний додаток Резерв+, центри надання адміністративних послуг або через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Ухвалою суду від 16.09.2024 прийнято до розгляду відзив відповідача, а також подані сторонами відповідь на відзив та письмові заперечення.

Представник позивача адвокат Прокоп`єв К.Є. надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі позивача та його представника, зазначив, що позивач ОСОБА_1 позов підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

З протоколу № 400/210 від 21.08.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вбачається, що 21.08.2024 о 13.20 год. в м. Богодухові під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_4 та відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме: молодший лейтенант ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особливий період не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ своїх персональних даних через ЦНАП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, визначені абз.2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.7 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 4 п.1 ч.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3633-ІX, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП /а.с.8/.

Під час складання протоколу посадовою особою РТЦК ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язок, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд 27.08.2024, о 10.30 год. справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить підпис ОСОБА_1 у протоколі.

З протоколу вбачається, що будь-яких пояснень чи зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не висловлював. Отримав другий примірник протоколу, про що свідчить його підпис.

За результатами розгляду справи, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 400/5097-п по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. /а.с.7/.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій,передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з абз. 4 пункту 1 частини ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Як вбачається з копій витягів з ІКС Оберіг, долучених відповідачем до відзиву, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який народився в с. Шуби Богодухівського району Харківської області, ідентифікатор військовозобов`язаного НОМЕР_2 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , також у витязі зазначено вид обліку офіцерський склад, ВОС - (706200) експлуатація та ремонт автомобільної техніки та її аналогів, звання молодший лейтенант. Також вказані витяги містять відомості щодо сімейного стану ОСОБА_1 , який розлучений. Згідно з витягом звірка контактних даних відбулась 29.08.2024, звірка даних при особистій явці відбулась 21.08.2024. Також у витязі зазначена дата введення інформації про особу в систему: 10.06.2023 /а.с.28/.

У вказаному витягу відсутні відомості щодо обліку ОСОБА_1 , як порушника військового обліку.

Крім того, представником позивача до позову долучено копію військового квитка ОСОБА_1 , з якого вбачається, що військовий квиток виданий 04.08.2006 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який містить відомості про освіту, військове звання, сімейний стан позивача, у військовий квиток 10.06.2023 внесено ВІН-КОД начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також військовий квиток містить особливі відмітки про тимчасову непридатність з відстрочкою по лікуванню з 15.06.2022 по 15.08.2022.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач володіє щодо нього певними обліковими та персональними даними.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень, зокрема, критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Суд зауважує, що норма ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній постанові відсутні.

Як в оскаржуваній постанові, так і у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не у повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.

Також суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення у графі "до протоколу додається" не зазначено документів (окрім паспорту, коду ОСОБА_1 та витягу з ІКС «Оберіг»), на підставі яких можливо було б зробити висновок про наявність або відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк, а також вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (як зазначено у постанові, факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ОСОБА_1 виявлено під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_4 відомостей (персональних та службових даних), узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.5 ст.5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, відповідачем ані в протоколі, ані в постанові не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем, не надано суду доказів того, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних даних ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, а також до протоколу не долучено письмових доказів, які підтверджують неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних тощо, держателями яких є державні органи.

Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП (у розумінні примітки до ст.210 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що примітка до ст. 210 КУпАП не застосовується до спірних відносин.

Крім того, суд звертає увагу, що представник відповідача у відзиві зазначив, що оскільки протокол складався 21.08.2024 у присутності позивача, йому були роз`яснені права та обов`язки, також позивачу було вручено під підпис другий примірник протоколу, а 27.08.2024 винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, отже розгляд справи проведений з дотриманням норм чинного законодавства.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення регламентовано ст. 279 КУпАП.

Як зазначив представник позивача, позивач не був присутній при розгляді справи, а прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу юристом була вручена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідачем вказаного спростовано не було, а навпаки, як вбачається із пояснень, викладених у відзиві, права та обов`язки позивачу були роз`яснені тільки 21.08.2024, тобто при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а 27.08.2024 під час розгляду справи відповідачем вказаного обов`язку виконано не було, що є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі N 463/1352/16-а зробив висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із закриттям справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн., позов задоволено в повному обсязі, а тому витрати в сумі 605,60 грн., відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 400/5097-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя