Справа № 400/12885/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 р. № 400/12885/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду із вимогами, в яких просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 14.03.2022 по 15.03.2022, з 16.03.2022 по 18.03.2022, з 18.03.2022 по 03.04.2022, з 15.05.2022 по 22.05.2022, з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 24.05.2022 по 03.06.2022, з 03.06.2022 по 15.06.2022, з 15.06.2022 по 27.07.2022, з 30.08.2022 по 26.09.2022, з 23.12.2022 по 26.12.2022, з 26.12.2022 по 19.01.2023, з 24.01.2023 по 28.02.2023, з 11.04.2023 по 24.04.2023, з 21.08.2023 по 07.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 14.03.2022 по 15.03.2022, з 16.03.2022 по 18.03.2022, 18.03.2022 по 03.04.2022, з 15.05.2022 по 22.05.2022, з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 24.05.2022 по 03.06.2022, з 03.06.2022 по 15.06.2022, з 15.06.2022 по 27.07.2022, з 30.08.2022 по 26.09.2022, з 23.12.2022 по 26.12.2022, з 26.12.2022 по 19.01.2023, з 24.01.2023 по 28.02.2023, з 11.04.2023 по 24.04.2023, з 21.08.2023 по 07.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

13.03.2022 та 15.05.2022 позивач отримав тяжкі поранення під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. Позивач проходив тривалий час лікування у стаціонарному відділенні. У зв`язку з лікуванням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, за періоди стаціонарного лікування. Проте відповідач протиправно не виплатив додаткову винагороду за спірні періоди.

Ухвалою від 23.10.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, жодних заяв до суду від відповідача не надходило.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Суд ухвалою від 07.08.2024 призначив розгляд справи у судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

13.03.2022 позивач під час виконання бойових завдань отримав поранення, мінно - вибухову травму. Вогнепальне множинне осколкове поранення м`яких тканин лівого стегна та був направлений на лікування до стаціонару.

Також, 15.05.2022 позивач отримав поранення. Діагноз: мінно- вибухова травма. Для лікування був направлений до стаціонару.

Згідно з виписками із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 у період з 14.03.2022 по 15.03.2022, з 16.03.2022 по 18.03.2022, з 18.03.2022 по 03.04.2022, з 15.05.2022 по 22.05.2022, з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 24.05.2022 по 03.06.2022, з 03.06.2022 по 15.06.2022, з 15.06.2022 по 27.07.2022, з 30.08.2022 по 26.09.2022, з 23.12.2022 по 26.12.2022, з 26.12.2022 по 19.01.2023, з 24.01.2023 по 28.02.2023, з 11.04.2023 по 24.04.2023, з 21.08.2023 по 07.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах.

За період лікування не отримував додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.07.2022 № 7921 встановлено, що солдат ОСОБА_1 15.05.2022 отримав поранення під час виконання своїх службових обов`язків під час несення військової служби по захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 27.07.2022 № 206/д встановлено, що рядовий ОСОБА_1 13.03.2022 отримав поранення під час виконання бойового завдання під час несення військової служби по захисту Батьківщини.

13.09.2023 позивач звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою про нарахування йому додаткової винагороди до 100 000,00 грн за період перебування його на лікуванні після отриманих травм.

Листом від 23.09.2023 відповідач відмовив у виплати додаткової винагороди та зазначив, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира від 23.04.2023 №113 вважається таким, що самовільно залишив частину 26.09.2022, наказу командира від 24.05.2023 №144 вважається таким, що самовільно залишив частину 02.03.2023. Отже, підстави для виплати додаткової винагороди відсутні.

Не погодившись із бездільністю відповідача щодо невиплати додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації" в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який продовжено та триває до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої установлено (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з матеріалами справи, довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.07.2022 та від 27.07.2022 встановлено, що ОСОБА_1 отримав поранення під час виконання своїх службових обов`язків під час несення військової служби по захисту Батьківщини. Крім того, згідно з виписками із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 у період з 14.03.2022 по 15.03.2022, з 16.03.2022 по 18.03.2022, з 18.03.2022 по 03.04.2022, з 15.05.2022 по 22.05.2022, з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 24.05.2022 по 03.06.2022, з 03.06.2022 по 15.06.2022, з 15.06.2022 по 27.07.2022, з 30.08.2022 по 26.09.2022, з 23.12.2022 по 26.12.2022, з 26.12.2022 по 19.01.2023, з 24.01.2023 по 28.02.2023, з 11.04.2023 по 24.04.2023, з 21.08.2023 по 07.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах.

Отже, у зв`язку із проходженням позивачем лікування травми, отриманої під час виконання бойових завдань під час несення військової служби по захисту Батьківщини, відповідач протиправно ОСОБА_1 не виплатив додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідач відзив до суду не надав, не заперечив проти задоволення позову.

Таким чином, жодних доказів на підтвердження того, що відповідач, відмовляючи у виплаті додаткової винагороди ОСОБА_1 , діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства до суду не надано.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності, що є підставою для задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору. Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 14.03.2022 по 15.03.2022, з 16.03.2022 по 18.03.2022, з 18.03.2022 по 03.04.2022, з 15.05.2022 по 22.05.2022, з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 24.05.2022 по 03.06.2022, з 03.06.2022 по 15.06.2022, з 15.06.2022 по 27.07.2022, з 30.08.2022 по 26.09.2022, з 23.12.2022 по 26.12.2022, з 26.12.2022 по 19.01.2023, з 24.01.2023 по 28.02.2023, з 11.04.2023 по 24.04.2023, з 21.08.2023 по 07.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 14.03.2022 по 15.03.2022, з 16.03.2022 по 18.03.2022, 18.03.2022 по 03.04.2022, з 15.05.2022 по 22.05.2022, з 22.05.2022 по 24.05.2022, з 24.05.2022 по 03.06.2022, з 03.06.2022 по 15.06.2022, з 15.06.2022 по 27.07.2022, з 30.08.2022 по 26.09.2022, з 23.12.2022 по 26.12.2022, з 26.12.2022 по 19.01.2023, з 24.01.2023 по 28.02.2023, з 11.04.2023 по 24.04.2023, з 21.08.2023 по 07.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.10.2024.

Суддя Н.О. Бульба