Справа № 120/2796/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 жовтня 2024 р. Справа № 120/2796/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

06.03.2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької митниці, у якому просить:

- визнати протиправними дії Вінницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, що полягають у випущенні товарів, задекларованих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у МД № 23UA50U9 від 21.09.2023 року у вільний обіг за митною вартістю, визначеною за резервним методом у порядку статті 64 Митного кодексу України;

- зобов?язати Вінницьку митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України випустити у вільний обіг товар, задекларований Фізичною особою-підприємцем Деведжі Джіхангіром у МД № 23UA50U9 від 21.09.2023 року за митною вартістю, визначеною за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту) у порядку статті 58 Митного кодексу України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що у вересні 2023 року він звернувся до Вінницької митниці для здійснення імпортного митного оформлення товарів (кондитерських виробів з цукру без вмісту какао: цукерки жувальні з фруктовим смаком, (стрічки) TOFFEEYUMM; цукерки жувальні з фруктовою начинкою TOFFEELOVE; цукерки жувальні з молочним смаком TOFFEE MILK - Товар № 1; карамель з вареного цукру без жирових добавок з начинкою або без начинки: цукерки-льодяники з фруктовим смаком EFSAN - Товар №2; коробки з гофрованого картону для пакування: з принтом TOFFEEYUMM; з принтом TOFFELOVE; з принтом EFSAN - Товар № 3 згідно переліку, що міститься в Інвойсі №13470 від 31.08.2023 року, надав митну декларацію 23UA509 від 21.09.2023 року та відповідний пакет передбачених законодавством документів для митного оформлення товару та підтвердження його митної вартості, а саме: Контракт №03 від 01.09.2023 року, Інвойс №13470 від 31.08.2023 року, платіжні інструкції в іноземній валюті на загальну суму 17000 доларів США, міжнародна накладна №002869 від 01.09.2023 року та інші.

Вподальшому, листами №7.12-1/15-02/8.19/8612 від 04.12.2023 року та № 7.12-1/7.12-15-02/8.19/675 від 26.01.2024 року відповідач повідомив, що за результатом усної консультації декларанту надана інформація щодо рівня митної вартості товарів, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Так, митним органом надані джерела інформації для використання при визначенні митної вартості товару №1 - МД від 04.09.2023 року №UA408020/2023/053888; товару №2 - МД від 04.09.2023 року № UA408020/2023/053888; товару № 3 - МД від 23.07.2023 року №UA408050/2023/002745. Як наслідок, декларантом подано митну декларацію №UA401020/2023/049950 з використанням резервного методу визначення митної вартості (стаття 64 МК України) із зазначенням отриманих від митного органу джерел у декларації митної вартості.

Також у листах вказано, що митним органом заявлену митну вартість було визнано, а товар випущено у вільний обіг. Рішення про коригування митної вартості товару не приймалось, картка відмови у пропуску товарів через митний кордон не надавалась.

Позивач не погоджується з діями відповідача, що полягають у випущенні товарів, задекларованих ним у МД №23UA50U9 від 21.09.2023 року у вільний обіг за митною вартістю, визначеною за резервним методом у порядку статті 64 Митного кодексу України, у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

26.03.2024 року позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

18.04.2024 року представник відповідача подав відзив, у якому зазначив, що після проведення усної консультації та ознайомлення з наданою інформацією щодо рівня митної вартості декларант самостійно надав до Вінницької митниці митну декларацію №23UA50U9 від 21.09.2023 року з метою митного оформлення товарів, а саме: кондитерський виріб з цукру без вмісту какао: цукерки жувальні з фруктовим смаком, (стрічки) TOFFEEYUMM; цукерки жувальні з фруктовою начинкою TOFFEELOVE; цукерки жувальні з молочним смаком TOFFEE MILK - Товар № 1; карамель з вареного цукру без жирових добавок з начинкою або без начинки: цукерки-льодяники з фруктовим смаком EFSAN - Товар №2; коробки з гофрованого картону для пакування: з принтом TOFFEEYUMM; з принтом TOFFELOVE; з принтом EFSAN - Товар № 3) згідно переліку, що міститься в Інвойсі № 13470 від 31.08.2023 року.

Тобто, відповідач зауважує, що декларантом добровільно, самостійно, на власний розсуд, згідно вимог ч.1 ст. 71 МК України було прийнято рішення про обрання митного режиму імпорт для вказаного транспортного засобу з відповідним декларуванням усіх необхідних відомостей, у тому числі ставок мита, з дотриманням вимог ч. 1 статті 3 МК України.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що дії митниці відповідають вимогам чинного митного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 18.04.2024 року в задоволенні клопотання Вінницької митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

01.08.2023 року між фірмою DOSTLAR GLOBAL TAR.GIDA TUR.NAK. OTOM. TEMIZLIK SAN. VE TIC.LTD.STI (надалі «Продавець»), в особі директора ОСОБА_2 , та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , (надалі «Покупець» був укладений Контракт № 03 про поставку товару (далі Контракт).

Відповідно до п. п. 1.1 Контракту за цим Контрактом «Продавець» зобов`язується передати «Покупцю» у власність продовольчі товари (харчові вироби) (далі продукція), а «Покупець» зобов`язується прийняти продукцію та сплатити її у встановлені терміни на умовах постачання CPT- Вінниця згідно замовлень «Покупця», виготовлені компанією DOSTLAR GLOBAL TAR.GIDA TUR.NAK. OTOM. TEMIZLIK SAN.VE TIC.LTD.STI. Перелік товарів, їх кількість та ціна вказуються в Інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.5 Контракту ціна товару вказується в Інвойсах. Загальна вартість контракту складає 1 000 000,00 доларів США.

Згідно з п. 4.1 Контракту спосіб та термін оплати: Оплата товару здійснюється банківським переказом на рахунок продавця протягом 90 днів з дня отримання рахунку-фактуру у розмірі 100% від «Продавця». Відповідно до домовленості між Сторонами оплата може бути здійснена частинами.

Відповідно до п. 5.1 Контракту прийом-здача товару проводиться за кількістю відповідно до супровідних документів на товар, за якістю відповідно до документів, що підтверджують його якість.

При цьому, чергова партія товару за вищевказаним Контрактом поставлялась Продавцем Покупцю на підставі Інвойсу № 13470 від 31.08.2023 року на загальну суму 21029 доларів США.

Так, у вересні 2023 року позивач через свого представника ОСОБА_3 звернувся до Вінницької митниці для здійснення імпортного митного оформлення товарів (кондитерських виробів з цукру без вмісту какао: цукерки жувальні з фруктовим смаком, (стрічки) TOFFEEYUMM; цукерки жувальні з фруктовою начинкою TOFFEELOVE; цукерки жувальні з молочним смаком TOFFEE MILK Товар № 1; карамель з вареного цукру без жирових добавок з начинкою або без начинки: цукерки-льодяники з фруктовим смаком EFSAN Товар № 2; коробки з гофрованого картону для пакування: з принтом TOFFEEYUMM; з принтом TOFFELOVE; з принтом EFSAN Товар № 3) згідно переліку, що міститься в Інвойсі № 13470 від 31.08.2023 року, надав митну декларацію № 23UA50U9 від 21.09.2023 року та відповідний пакет передбачених законодавством документів для митного оформлення товару та підтвердження його митної вартості, а саме:

- Контракт № 03 від 01.09.2023 року;

- Інвойс №13470 від 31.08.2023 року;

- платіжні інструкції в іноземній валюті на загальну суму 17000 доларів США;

- міжнародна накладна № 002869 від 01.09.2023 року та інші.

Вподальшому, за результатом усної консультації декларанту надана інформація щодо рівня митної вартості товарів, яка грунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Так, митним органом надані джерела інформації для використання при визначенні митної вартості товару №1 - МД від 04.09.2023 року № UA408020/2023/053888; товару №2 - МД від 04.09.2023 року № UA408020/2023/053888; товару №3 - МД від 23.07.2023 року №UA408050/2023/002745.

Як наслідок, декларантом подано митну декларацію №UA401020/2023/049950 з використанням резервного методу визначення митної вартості (стаття 64 МК України) із зазначенням отриманих від митного органу джерел у декларації митної вартості. Митним органом заявлену митну вартість було визнано, а товар випущено у вільний обіг.

Відповідно до листів Вінницької митниці № 7.12-1/15-02/8.19/8612 від 04.12.2023 року та № 7.12-1/7.12-15-02/8.19/675 від 26.01.2024 року рішення про коригування митної вартості товару не приймалось, та картка відмови у пропуску товарів через митний кордон не надавалась.

Позивач не погоджується з діями відповідача, що полягають у випущенні товарів задекларованих ним у МД № 23UA50U9 від 21.09.2023 року у вільний обіг за митною вартістю визначеною за резервним методом у порядку статті 64 Митного кодексу України, о тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Митний кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Так, згідно ч. 1 ст. 4 МК України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури (пункт 20); митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання (21).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Розділ ІІІ Митного кодексу України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 ст. 52 МК України визначено, що декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено. - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається: 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів: 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

Частиною 5 ст. 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 1 ст. 71 МК України визначено, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 264 МК України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно з ч. 11 ст. 264 МК України митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 246 МК метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями ч. 1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про товари, зокрема фактурна вартість, митна вартість та метод її визначення, а також відомості про нарахування митних та інших платежів, зокрема ставки та суми митних платежів.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що за результатом усної консультації декларанту було надано інформацію щодо рівня митної вартості товарів, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Зокрема, митним органом було надано джерела інформації для використання при визначенні митної вартості товару № 1 - МД від 04.09.2023 року №UA408020/2023/053888, товару № 2 - МД від 04.09.2023 року №UA408020/2023/053888, товару №3 - МД від 23.07.2023 року UA408050/2023/002745.

Тобто, проведення усної консультації та ознайомлення з наданою інформацією щодо рівня митної вартості декларант самостійно надав до Вінницької митниці митну декларацію №23UA50U9 від 21.09.2023 року з метою митного товарів, а саме: кондитерський виріб з цукру без вмісту какао: цукерки жувальні з фруктовим смаком, (стрічки) TOFFEEYUMM; цукерки жувальні з фруктовою начинкою TOFFEELOVE; цукерки жувальні з молочним смаком TOFFEE MILK - Товар № 1; карамель з вареного цукру без жирових добавок з начинкою або без начинки: цукерки-льодяники з фруктовим смаком EFSAN - Товар №2; коробки з гофрованого картону для пакування: з принтом TOFFEEYUMM; з принтом TOFFELOVE; з принтом EFSAN - Товар № 3) згідно переліку, що міститься в Інвойсі № 13470 від 31.08.2023 року.

Також суд зауважує, що відповідно до митної декларації №23UA50U9 від 21.09.2023 року декларантом позивача у митній декларації самостійно вибрано резервний метод визначення митної вартості товару (графа 43 митної декларації), а тому посилання позивача на протиправність застосування відповідачем саме цього методу є безпідставними.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що митний орган діяв правомірно та підставі ч. 5 ст. 55 МК України провів консультації з декларантом, у зв`язку з цим, позивачем митна вартість товару визначена за резервним методом.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм МК України, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що декларантом добровільно, самостійно, згідно вимог ч.1 ст. 71 МК України було прийнято рішення про обрання митного режиму імпорт для товару з відповідним декларуванням усіх необхідних відомостей, у тому числі ставок мита, з дотриманням вимог ч. 1 статті 3 МК України, а тому суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними, що полягають у випущенні товарів, задекларованих позивачем у МД № 23UA50U9 від 21.09.2023 року у вільний обіг за митною вартістю, визначеною за резервним методом у порядку статті 64 Митного кодексу України

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Вінницька митниця (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович