Справа № 333/6831/24
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6831/24
Номер провадження 2-а/337/43/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Куща Є.В., представника відповідача Пилипчука Р.Л., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22.07.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень Мелітополським РТЦКтаСП за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період). На думку позивача, його було притягнуто до відповідальності незаконно, обставини притягнення було спотворено. У оскаржуваній постанові вказано, що 07.06.2024 та 05.07.2024 позивача також було притягнуто до відповідальності та накладено штрафи за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відповідно. Водночас, обидві ці постанови оскаржувалися позивачем і не набрали законної сили на момент винесення постанови від 22.07.2024. Також позивач зазначив, що описові частини всіх постанов майже ідентичні, однак правопорушення кваліфіковані за різними статтями Кодексу України про адміністративне правопорушення. Сам зміст постанови не містить зрозумілого опису складу правопорушення, постанова містить посилання на необхідність проходження медичного огляду згідно з рішенням відповідача, однак з таким рішенням позивач не був ознайомлений. Також посадовими особами відповідача не було взято до уваги пояснення позивача щодо обставин, вказаних у постановах, однак ці пояснення кудись зникли до моменту розгляду справи. У зв`язку з недоведеністю вини позивача у вчиненні правопорушення, недотримання норм матеріального і процесуального права під час розгляду адміністративної справи, позивач просить скасувати постанову від 22.07.2024 про притягнення його до відповідальності, а справу закрити. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2024 справу направлено за підсудністю Хортицькому районного суду м. Запоріжжя (за місцезнаходженням відповідача).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2024 відкрито провадження у справі, відповідачу встановлено строк на надання відзиву.

Відповідач подав відзив, у якому зазначив, що постанову було винесено законно. Позивача було притягнуто до відповідальності за відмову від проходження військово-лікарської комісії, яка була призначена з метою визначення придатності позивача до військової служби. Доказами вчинення правопорушення є акт про відмову від проходження медичного огляду, підписаний особисто позивачем; пояснення позивача, написане ним власноруч, згідно з яким позивач відмовляється від проходження ВЛК та мобілізації, також підписане позивачем особисто. Обов`язок проходити медичний огляд встановлений законодавством, а відмова від проходження військово-медичного огляду є порушенням військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинене в особливий період, що тягне за собою притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. У зв`язку із зазначеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позов з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача посилався на те, що всі три постанови (від 07.06.2024, 05.07.2024 та 22.07.2024) складені за одне й те саме правопорушення, у зв`язку з чим ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2024 у відповідача було витребувано копії всіх трьох адміністративних матеріалів, які стосувалися притягнення позивача до відповідальності.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Частинами 1, 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП вимагає від органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України)

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Судом було досліджено постанови відповідача у справах № 193, № 265 та № 15-24п.

Відповідно до постанови від 07.06.2024 № 193 за ч. 3 ст. 210 КУпАП позивачу було видане направлення повторно пройти медичний огляд, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження повторного медичного огляду, своїми діями порушив законодавство про військовий обов`язок та військову службу, а саме, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Далі перелічено перелік обов`язків, передбачених вказаними положеннями ч. 10 ст. 1. Зазначено, що оскільки в країні продовжений воєнний стан та триває загальна мобілізація, військовозобов`язаний ОСОБА_1 безвідповідально ставиться до свої військових обов`язків, передбачених чинним законодавством. Враховуючи те, що з 17.03.2014 в Україні діє особливий період, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме, порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, що вчинене в особливий період. На позивача накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. До матеріалів долучено копію направлення на військово-лікарську комісію від 03.06.2024 № 380, акт про відмову від проходження медичного огляду від 03.06.2024 з підписом позивача про передбачену відповідальність за порушення законодавства, власноручну заяву позивача про відмову від проходження ВЛК та подальшої мобілізації від 03.06.2024.

Відповідно до постанови від 05.07.2024 № 265 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень. Вказана постанова містить обставини, аналогічні постанові від 07.06.2024, водночас, додатково містить посилання на те, що 05.06.2024 позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вочевидь, помилково, оскільки постановою від 07.06.2024 позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП). Матеріали справи № 265 містять направлення на військово-лікарську комісію від 02.07.2024 № 447, акт про відмову від проходження медичного огляду від 02.07.2024 з підписом позивача про передбачену відповідальність за порушення законодавства, в протоколі, в розділі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» позивачем власноруч написано «прошу звертатися до пояснень, наданих 07.06.2024 під час притягнення до відповідальності за це правопорушення».

Відповідно до постанови від 22.07.2024 № 15-24п за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (яка оскаржується у цій адміністративній справі) позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень. Вказана постанова містить обставини, аналогічні постановам від 07.06.2024 та від 05.07.2024. Матеріали справи № 15-24п містять направлення на військово-лікарську комісію від 22.07.2024 № 536, акт про відмову від проходження медичного огляду від 22.07.2024, протокол про накладення адміністративного стягнення від 22.07.2024, заява позивача про розгляд справи без його участі. В протоколі зазначено, що при дослідженні обставин правопорушення та оформленні протоколу було встановлено, що ОСОБА_1 07.06.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та 05.07.2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Під час розгляду справи, суд вважає також суттєвим дослідити, чи діяв відповідач на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо під час дослідження обставин вчинення усіх трьох діянь позивачем, оскільки дані обставини мають значення для вирішення питання щодо законності винесення оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності втретє.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 у справі № 333/5581/24 постанова від 07.06.2024 № 193, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, була скасована з посиланням на те, що недоліки, допущені при винесенні постанови, є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, та достовірно встановити обставини правопорушення та правильно кваліфікувати діяння. Рішення суду набрало законної сили 21.10.2024.

Суд бере до уваги, що відповідно до згаданого рішення позивач оскаржив постанову від 07.06.2024 № 193 ще 21.06.2024 (коли до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява про скасування постанови № 193), і відповідач повинен був усвідомлювати існування спору між ним та позивачем щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Водночас, незважаючи на наявність спору, відповідач неодноразово продовжив виносити постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу, фактично копіюючи обставини діяння з однієї оскаржуваної постанови в іншу.

Суд встановив, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування правомірності рішення щодо повторного притягнення позивача до адміністративної відповідальності (під час оскарження попередніх постанов). Відповідач не довів «поза розумним сумнівом» наявність та конкретність формулювання складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а відтак, позов підлягає задоволенню, постанова від 22.07.2024 № 15-24п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.

Згідно з ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень, у той час як підлягає сплаті судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Відтак, сплачена позивачем частина судового збору у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань. Інша частина надміру сплаченого судового збору (605,60 гривень) може бути повернута позивачу за окремим клопотанням.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 139, 229, 242-246, 268, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 № 15-24п у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок);

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ