Справа № 160/13611/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13611/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року (суддя Неклеса Олена Миколаївна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018, виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20. Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018, виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20. Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 02.08.2018 по 06.05.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення, виплаченого 06.05.2024 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 160/15315/23. Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.08.2018 по 06.05.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення виплаченого 06.05.2024 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 160/15315/23.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позовна заява подана поза межами строку, визначеного законом.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 у період з 02.12.2015 по 02.08.2018 проходив військову службу у Збройних Силах України та був зарахований на грошове забезпечення до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №160/4862/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021, визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018. Стягнуто з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018 включно в сумі 104 204,52 грн з урахуванням відрахувань.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем 27.05.2021 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення в сумі 102 641,45 грн, що підтверджується повідомленням про надходження коштів.

Також, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 160/15315/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024, визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за 33 календарних роки. Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби за 33 календарних роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20. Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2018 роки. Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2018 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 160/4862/20.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем 06.05.2024 виплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 6 616,17 грн та 58 482,18 грн, що підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «ПриватБанк» .

Суд першої інстанції, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Разом з цим, поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що належні до виплати суми (індексацію грошового забезпечення) були виплачені ОСОБА_1 27.05.2021, тоді як з позовом останній звернувся лише 25.05.2024.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначений даною нормою строк звернення до суду є присічним та може бути поновлений у виключних випадках за клопотанням особи, яка подає позовну заяву, в якому мають бути викладені поважні причини пропуску відповідного процесуального строку з підтвердженням таких пояснень належними доказами.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ, статтею 2 якого визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 4 названого Закону, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Питання застосування положень закону щодо звернення до суду з позовом в подібних категоріях справ було досліджено Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в справі № 560/8194/20.

Судова палата в постанові від 02 квітня 2024 року відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2021,17.11.2021, 27.07.2022, 11.05.2023 (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20,460/786/20 відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулювала такі висновок, що у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

В контексті обставин даної справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач повинен був дізнатись про порушення свого права наступного дня після здійснення остаточної виплати заборгованості 28.05.2021, та саме з цього дня у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом протягом шести місяців.

При цьому, звертаючись до суду з позовом лише 25.05.2024, ОСОБА_1 не навів жодну обставину в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду. Більш того, після отримання апеляційної скарги, позивач також не надав пояснення щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Частиною 3 статті 123 КАС України встановлено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність залишити без розгляду позовні вимоги в частині нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018, фактично виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20.

Водночас, в іншій частині позовних вимог строк звернення до суду позивачем дотримано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюється нормами Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон України № 2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статей 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

З метою реалізації Закону України № 2050-ІІІ, Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до п. 1 Порядку № 159, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у п. 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Пунктом 4 Порядку № 159 встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Водночас, суд апеляційної інстанції, зазначає, що в даній справі позивач просить провести компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.08.2018 по 06.05.2024 через порушення строків виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за 33 календарних роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20, та за несвоєчасну виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2018 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року в справі № 160/4862/20.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що названі виплати мають разовий характер, не віднесені до видів грошових доходів, що підлягають компенсації відповідно до п. 3 Порядку № 159, тобто, не підпадають під дії Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відтак, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 319, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року в адміністративній справі № 160/13611/24 скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 02.12.2015 по 27.05.2021 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 02.12.2015 по 02.08.2018, виплаченої 27.05.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 160/4862/20, залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 25 жовтня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 25 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова