Справа № 420/18505/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач) ВП №73176823 від 30.05.2024 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., мотивуючи це тим, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2023 по справі № 420/2054/23, яке набрало законної сили та яке позивач не отримував, відкрито виконавче провадження. Після відкриття виконавчого провадження позивач повідомив відповідача, що ним буде здійснено нарахування грошової допомоги та включено вказане рішення в заявку щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою КПКВК 2501290 (забезпечення виконання рішень суду ) на отримання фінансування з Державного бюджету. Проте відповідачем винесено оскаржувану постанову якою накладено на позивача штраф в розмірі 10200грн. за повторне невиконання рішення суду, тоді як постанову про накладення першого штрафу 5100грн. позивач не отримував та про неї йому не відомо.

Позивач зробив перерахунок допомоги стягувача за 2021 рік та недоотримана сума щорічної допомоги становить 7354грн., та включив ОСОБА_1 у список за черговістю виконання рішення суду, скерував листа в Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо виділення коштів для подальшої виплати стягувачу.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на позивача. Виплата нарахованої доплати щорічної допомоги за 2021 р. в сумі 7254грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості за рішеннями суду з Державного бюджету України.

23.07.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що рішення суду протиправно не виконується без поважних причин. Стягувачу не виплачена заборгованість щорічної допомоги.

Третя особа не скористалась правом на подання пояснень

Ухвалою суду від 16.07.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, та залучено до розгляду цієї справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

Ухвалою суду від 16.07.2024 року провадження у справі було зупинено та 22.10.2024 року поновлено.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних КП "ДСС", рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 р. у справі № 420/2054/22, яке набрало законної сили 27.05.2022 р., визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги до 5 травня не у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2021 рік. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, за 2021 рік - п`яти мінімальних пенсій за віком, із врахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації одеської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2481,00 грн.

06.10.2023 р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/2054/22.

31.10.2023 р. cтаршим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рябоконь О.П. відкрито виконавче провадження ВП № 73176823 з виконання виконавчого листа № 420/12054/22, виданого 06.10.2023 р. Одеським окружним адміністративним судом.

Відповідно до п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 73176823 від 31.10.2023 р. боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 06.11.2023 р. № 01-22/556/1 позивач повідомив відповідача, що станом на 06.11.2023 року рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2054/22 від 27.04.2022 року не надходило., та що ними зроблений запит до суду для отримання рішення суду, а також що після отримання рішення суду з метою добровільного виконання вказаного рішення суду Управлінням будуть здійснені нарахування недоплаченої грошової допомоги та включено вказане рішення тв заявку щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою КПКВК 2501290, та просило скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження,

19.12.2023 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. винесено постанову ВП № 73176823 про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання вимог виконавчого документа, накладено на боржника Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації - штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Надалі відповідачем за повторне не виконання рішення суду винесено постанову ВП №73176823 від 30.05.2024 про накладення штрафу на позивача в розмірі 10200,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ч.3 ст.18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8 ст.19 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону № 1404-VII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII).

Згідно ч.1 ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З матеріалів справи слідує, що позивачем виконавчий лист № 420/2054/22, виданий Одеським окружним адміністративним судом, було виконано частково, зокрема, здійснено нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у сумі 7354грн. (а.с.16).

Заборгованість внесена до Журналу черговості виплат допомоги до 5 травня 2021-2022 роки (а.с.17), та подана інформація щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача (а.с.18).

З виписки з рахунку по КПКВК 2501290 виданою Державною казначейською службою через систему дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства-казначейство» станом на 11.06.2024 року вхідний залишок коштів для позивача становить -0,00грн.

Таким чином, позивач у порядку та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України, вживає всі залежні від нього дії для повного виконання вказаного рішення суду, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника Управління соціального захисту і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Суд зазначає, що в розумінні положень Закону № 1404-VIII, поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення, тобто постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду може бути винесена за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.09.2019 р. у справі № 840/3476/18, від 19.09.2019 р. у справі № 686/22631/17, від 07.11.2019 р. у справі № 420/70/19, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Згідно ст.ст.23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до п. 2 та п.5 Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 р. № 325 виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів в межах бюджетних призначень регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.

З наведеної норми вбачається, що виплати до 5 травня разової грошової допомоги позивач здійснює за рахунок коштів, що перераховуються їх розпорядниками вищого рівня. Така виплата не здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. Без надходження коштів, зокрема для проведення виплат на виконання рішення суду по справі № 420/2054/22, позивач позбавлений можливості здійснити виплату.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем частково виконано рішення суду, а саме, проведено перерахунок розміру допомоги. Проте, виплата донарахованих сум не відбулася через відсутність виділених асигнувань для забезпечення виконання рішень суду, про що було повідомлено державного виконавця у встановлений строк.

Відтак, виконання судового рішення позивачем мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За такого правового регулювання та обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

Вказана правова позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 21 травня 2020 року у справі № 310/6910/16-а.

Також Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи викладене у сукупності, проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця правових підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання вказаного судового рішення без поважних причин, а тому постанова головного державного виконавця по ВП №73176823 від 30.05.2024 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.,. є протиправною та підлягає скасуванню.

За ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано платіжну інструкцію №136 від 02.07.2024 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2422,40 грн. (а.с.35).

Таким чином з урахування задоволення позовних вимог суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору у розмірі 2422,40 грн. сплаченого позивачем з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 72-77, 241-246, 255, 257, 258, 262, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. по ВП №73176823 від 30.05.2024 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 287 ч.6, 293, 295КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації 65032, м. Одеса, пр-т. Шевченка, буд.4) .

Відповідач: Відділ Примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 АДРЕСА_1 Од.обл.

Суддя Іванов Е.А.