Справа № 580/7242/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року справа № 580/7242/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. 00 коп. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 09.05.2023 по 28.08.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн. 00 коп., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 09.05.2023 по 28.08.2023.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , виконував бойові завдання та отримав поранення під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержане під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України .

У зв`язку з отриманням бойового поранення проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах в тому числі з 09.05.2023 по 28.08.2023 та за цей період позивачу не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На підставі наведеного позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відзиві на адміністративний позов, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 після отримання поранення 09 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 з 11 травня по 07 червня 2023 року (виписка із мед.карти №1612), далі етапом медичної евакуації доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07 червня по 12 червня 2023 року (виписка із мед.карти №9731), в подальшому після проходження медичного огляду 12 червня 2023 року військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 (довідка ВЛК № 1176 від 12 червня 2023 року) травма ОСОБА_1 кваліфікувалася, як легка також у довідці зазначено, ОСОБА_1 потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Прибувши 13 червня 2023 року до розташування військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 написав рапорт на відпустку у зв`язку з проведеним медичним оглядом ВЛК після поранення у відпустці за станом здоров`я знаходився з 14 червня по 13 липня 2023 року.

Відповідач звернув увагу, що період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого в період з 09 травня по 13 червня 2024 року йому виплачено та нараховано додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. пропорційно часу виконання ним бойових (спеціальних) завдань та часу його стаціонарного лікування після отриманого поранення. З 14 червня по 13 липня 2023 року відповідно до довідки військо-лікарської комісії від 12 червня 2023 року №1176 травма (поранення) квалікувалася як легка та відпустки з 14 липня по 12 серпня 2023 року відповідно до довідки військо-лікарської комісії від 12 липня 2023 року №207 в самому висновку не було внесено змін про характер та ступінь травми (поранення) у зв`язку з цим травма і надалі кваліфікувалась як легка, що унеможливлювало виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн.

У період з 20 липня по 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 здійснено нарахування та виплату лише грошового забезпечення без додаткової винагороди, оскільки він не направлявся в медичні заклади для стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.04.2022 призваний на військову службу по мобілізації, у зв`язку зі збройною агресією РФ, відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».

На підставі наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №49 від 17.02.2023 вирішено вважати такими, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій молодшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта 2 розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно відомостей, які містяться в довідці №368 від 25.06.2023 про обставини травми, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , виконуючи бойове завдання 09.05.2023 в населеному пункті Бахмут, під час евакуації поранених, внаслідок артилерійського обстрілу, отримав вогнепальне осколкове поранення правого стегна. Поранення отримане під час виконання бойового завдання у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач доставлений до військової частини НОМЕР_4 , звідки евакуйований до ПГТ Дружківка, де 09.05.2023 виконано ПХО вогнепальної рани, видалення металевого осколка. В подальшому лікувався на етапах медичної евакуації в військовій частині НОМЕР_5 , ВМКЦ Північного регыону. За рішенням ВЛК військової частини НОМЕР_6 надана та реалізована відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Довідкою від 12.06.2023 №1176, яка видана госпітальною ВЛК хірургічного профілю військової частини НОМЕР_6 встановлено, що стан позивача після операції ПХО ран правого стегна (09.05.2023), ВХО ран, видалення металевих осколків правого стегна (10.06.2023). Поранення, Так, пов`язане з проходженням військової служби. Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма легка. Потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Прибувши 13 червня 2023 року до розташування військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 написав рапорт на відпустку у зв`язку з проведеним медичним оглядом ВЛК після поранення у відпустці за станом здоров`я знаходився з 14 червня по 13 липня 2023 року.

З 03.07.2023 по 11.07.2023 лікувався стаціонарно в умовах КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. С. Бобринської» з приводу посттравматичної (09.05.2023) нейропатії правого стегнового нерву, посттравматичної комбінованої нестійкої контрактури правого кульшового суглобу. За рішенням ВЛК КНП «Смілянська міська лікарня» СМР надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.

11 липня 2024 року згідно направлення командира військової частини НОМЕР_1 №409 від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 повторно направлений на проходження військово-лікарської комісії та згідно довідки військово-лікарської комісії №207 від 12 липня 2023 року ОСОБА_1 потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів у відпустці, в якій він перебував з 14 липня 2023 року.

Під час перебування у відпустці ОСОБА_1 отримав направлення до КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» (направлення №422 від 18 липня 2023 року), де знаходився з 20 липня по 28 серпня 2023 року звідки виписався самостійно (виписка №933 від 28 серпня 2023 року) з подальшим проханням про надання йому направлення на військово-лікарську комісію для подальшого визначення придатності до служби, військово-лікарську комісію ОСОБА_1 проходив в період з 29 серпня по 22 вересня 2023 року (довідка №17991 від 22 вересня 2023 року).

22.09.2023 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд гарнізонної ВЛК НВМКЦ «ГВКГ». На підставі-статей 17-б, 61-б графи II Розкладу хворого визнаний обмежено придатним до військової служби.

В подальшому неодноразою лікувався стаціонарно: в КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР», КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни ЧОР» з діагнозом: «Помірний антено-невротичний, синдромом».

З 08.11.2023 лікувався стаціонарно в умовах ДУ «Національний науковий, центр радіаційної медицини НАМН України» з діагнозом: Посттравматичний стресовий розлад, змішаний варіант, тривожно-депресивний синдром». Незважаючи на проведене,. лікування, стійкого покращення самопочуття не відмічає.

Згідно з розпорядженням №732 від 09.12.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 направлений до НВМКЦ «ГВКГ» на медичний огляд ВЛК з метою визначенню ступеня придатності до військової служби.

Згідно з постановою штатної госпітальної ВЛК психоневрологічного профілю при національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» №168/23 від 09.01.2024 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №2021-п від 18.12.2023 госпітальної ВЛК психоневрологічного профілю при національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва:

- наслідки вогнепального сліпого осколкового поранення м`яких тканин, верхньої третини правого стегна (09.05.2023), лікованого хірургічними обробками, з наявністю сторонніх тіл (металевих уламків), у вигляді посттравматичної нейропатії правого стегнового нерва, стійкого вираженого нейропатичного больового синдрому, помірного проксимального парезу правої нижньої кінцівки, трофічних порушень при помірному порушенні функції правої нижньої кінцівки, стійкої комбінованої контрактури правого кульшового суглобу при незначному порушенні функцій:

За наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 - Травма, поранення тяжкого ступеня. Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

На адвокатський запит представника позивача, листом №161 від 18.05.2024 військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність підстав для виплати додаткової винагороди позивачу в збільшеному розмірі, у зв`язку з тим, що травма позивача кваліфікується як легка.

Вважаючи неправомірною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000 грн. на місяць за період з 09.05.2023 по 28.08.2023, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З наведеного слідує висновок, що для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн., необхідна, зокрема, наявність пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Окремою підставою для виплати додаткової винагороди є період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, військовослужбовці, які перебувань у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, мають право на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн.

Суд звертає увагу, що ступінь тяжкості травми має суттєве значення, оскільки у випадку перебування у відпустці для лікування, право на виплату вказаної винагороди мають лише військовослужбовці, які отримали тяжке поранення.

Згідно з довідкою від 12.06.2023 №1176, яка видана госпітальною ВЛК хірургічного профілю військової частини НОМЕР_6 отримане 09.05.2023 позивачем поранення віднесено до категорії легких.

Одночасно суд приймає до уваги, що відповідно до свідоцтва про хворобу №2021-п від 18.12.2023 госпітальної ВЛК психоневрологічного профілю при національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» отримане 09.05.2023 позивачем поранення віднесено до категорії тяжких. Поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

З наведеного вбачається суперечність двох висновків ВЛК щодо тяжкості отриманого 09.05.2023 позивачем поранення.

Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що постанова госпітальної ВЛК психоневрологічного профілю при національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» затверджена 09.01.2024 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України, про що на свідоцтві про хворобу №2021-п від 09.01.2022 проставлено відповідний штамп та печатку ЦВЛК Збройних Сил України.

У відповідності до п. 2.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом від 14.08.2008 № 402 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.

З наведеного правового регулювання вбачається, що Центральна військово-лікарська комісія, якій підпорядковані усі штатні ВЛК підтвердила правомірність висновків госпітальної ВЛК про тяжкість травми позивача, тому суд вважає, що отримана позивачем травма віднесена до категорії тяжких.

За таких обставин, за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування тяжкого поранення з 09.05.2023 по 19.07.2023 позивач має право на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн.

Одночасно суд зауважує, що період лікування позивача з 20.07.2023 не пов`язаний із вогнепальним сліпим осколковим поранення м`яких тканин, верхньої третини правого стегна, оскільки надані позивачем медичні документи таких відомостей не містять. Як наслідок, подальший період перебування на лікуванні, в тому числі на стаціонарному, не підлягає оплаті з розрахунку додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн.

Як встановлено судом, за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого з 09 травня по 13 червня 2023 року йому нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн., що підтверджується доданою до позовної заяви довідкою про доходи, яка видана військовою частиною НОМЕР_7 від 10 травня 2024 року № 1073, а також випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , в якій зазначено отримання нарахування додаткової винагороди згідно постанови Кабінет Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в червні 2023 року на суму 98 500 грн. та в липні 2023 року на суму 42 683 грн. 33 коп.

Отже, військова частина НОМЕР_1 зобов`язана нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду з 13 червня 2023 року по 19 липня 2023 року включно, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування тяжкого поранення, одержаного при захисті Батьківщини.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність видачі оскаржених наказів, тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі, збільшеному до 100000 гривень за період з 13 червня 2023 року по 19 липня 2023 року включно, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування тяжкого поранення, одержаного при захисті Батьківщини.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі, збільшеному до 100000 гривень за період з 13 червня 2023 року по 19 липня 2023 року включно, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування тяжкого поранення, одержаного при захисті Батьківщини.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО