Справа № 200/17707/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року справа №200/17707/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року (повне судове рішення складено 19 липня 2024 року) у справі № 200/17707/21 (суддя в І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

03 грудня 2021 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про:

визнання протиправними дій відповідача щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачеві в період з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;

зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року в сумі 62 401,76 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі Порядок № 44), з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачеві за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078);

зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року включно в сумі 166 921,81 грн відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, просив встановити судовий контроль шляхом надання відповідачем звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а тому «базовим» місяцем для обчислення індексаціє слід вважати січень 2008 року, в якому в останнє було підвищено оклади військовослужбовців. Крім того, вважав протиправним ненарахування індексації-різниці.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця підвищення доходів січня 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3902,73 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року включно в сумі 162 529, грн відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

У іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 Бюджетного Кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Цей припис Закону є імперативним, він не надає Відповідачу право обирати інші варіанти поведінки у спірних правовідносинах.

Таким чином, проведення індексації перебуває у прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі.

У зв`язку з відсутністю механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації в період з 2016 року по грудень 2018 року, індексація грошового забезпечення не здійснювалась.

Також зазначити, що правилами обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що визначені Порядком № 1078, не передбачено механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки.

Щодо нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 як базового місяця зазначив, що згідно вимог Постанови № 1013 і Порядку № 1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 відповідно до Порядку № 1078.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 14 вересня 2016 року по 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 проходив військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягами з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 вересня 2016 року № 274, від 20 серпня 2021 року № 201.

За цими наказами посада в період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року не змінювалась.

У листі від 25 січня 2022 року № 120 відповідачем зазначено, що виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась до грудня 2018 року; за відомостями довідки про нараховане грошове забезпечення поточну індексацію відповідач почав виплачувати з лютого 2019 року; індексація-різниця не виплачувалась.

Спірним у цій справі є виплата поточної індексації за періоди з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року та виплата індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, окружний суд виходив з наступного.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку № 1078.

Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців […].

За новим правилом обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з 01 грудня 2015 року, здійснюється не індивідуального для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу, переведення або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

При визначенні поточної індексації підлягають застосуванню абзаци 1, 2 пункту 5, пункт 10-2 Порядку № 1078.

Так, відповідно до пункту 10-2 Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року, для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, […] обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

Одночасно абзацами 1, 2 пункту 5 Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року, визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (наступні зміни до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 1078 не впливають на розгляд справи по суті).

У період спірних відносин (2016 2021 роки) тарифна ставка змінювалась для військовослужбовців двічі: постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року, та постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Таким чином, місяцем підвищення доходу для початку обчислення індексації за спірні періоди слід вважати січень 2008 року, березень 2018 року - місяць, в якому відбулось підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків і для тих, хто проходить службу і для новоприйнятих працівників.

Оскільки індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась до 01 березня 2018 року, то підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходів) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачеві в період з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, немає.

Невиплата та ненарахування індексації з метою ефективного захисту прав позивача є підставою для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця підвищення доходів січня 2008 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.

Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу […] у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є […], для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. […].

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (пункту 3 Порядку).

Зі змісту пунктів 4, 5 вказаного вище Порядку вбачається, що виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, нарахування та виплата позивачеві індексації має бути здійснена із одночасним відрахуванням військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

З огляду на це, місцевий суд дійшов правильного висновку, що похідна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 14 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивачем судове рішення не оскаржене.

Інші вимоги стосуються нарахування та виплати індексації-різниці, яка врегульована приписами абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078.

Так, згідно з абзацами 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених в абзаці 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Якщо в місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації-різниці нараховується, то абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково передбачено, що сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 103 відсотки.

Із системного аналізу вказаних вище норм права можна дійти висновку, що роботодавець саме в місяці підвищення доходу повинен визначити, чи має працівник право на отримання індексації-різниці, та у зв`язку з цим порівняти суму підвищення доходу з нарахованою за цей місяць індексацією.

За обставинами справи індексація-різниця позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась.

Для з`ясування питання, чи має позивач право на застосування при нарахуванні його індексації грошового забезпечення, починаючи з березня 2018 року, приписів абзацу 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, необхідно з`ясувати:

1) розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року) та за місяць підвищення доходу (березень 2018 року) без урахування складових, що мають разовий характер;

2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків.

За довідкою про нараховане грошове забезпечення позивачеві за лютий 2018 року виплачено: посадовий оклад 1030 грн, оклад за військовим званням 110 грн, надбавку за вислугу років 114 грн, надбавку за особливості проходження військової служби 627 грн, премію 944 грн, а також щомісячну додаткову грошову нагороду 4095 грн (усього 10 920 грн).

До вказаного розрахунку судом не включено винагороду за безпосередню участь в ООС (АТО), оскільки така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, і навпаки, включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, оскільки вона має постійний характер.

За довідкою про нараховане грошове забезпечення позивачеві за березень 2018 року виплачено: посадовий оклад 4930 грн, оклад за військовим званням 1200 грн, надбавку за вислугу років 1532,50 грн, надбавку за особливості проходження військової служби 766,25 грн, премію 3051,67 грн (усього 11 480,42).

Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 560,42 грн.

Сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року дорівнює: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100: 1762,00 грн х 253,30 % / 100 = 4463,15 грн.

Отже, вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, суд виходить того, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 560,42 грн, а сума можливої індексації в березні 2018 року 4463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, яка склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачеві індексації-різниці в розмірі 3902,73 грн (4463,15 грн - 560,42 грн) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), або до дати звільнення зі служби, або переведення на іншу посаду, в аспекті цієї справи це з 01 березня 2018 року по 31 липня 2021 року (41 місяць).

Щодо періоду служби з 01 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року, то сума індексації становить 2517,89 грн (3902,73 : 31*20), а всього за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року 162 529,82 грн (3902,73*41+2517,89 грн).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказане є підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачеві за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3902,73 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078;

зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року включно в сумі 162 529,82 грн відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Посилання відповідача в скарзі на позицію суддів апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки такі висновки є не обов`язковими у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України, яка визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року у справі № 200/17707/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 24 жовтня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук