Справа № 127/25784/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/223/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Носуліча Владислава Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2662929 від 23.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

вимоги позивача: визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕНА №2662929 від 23.07.2024, винесену інспектором 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Носуліча В.О. про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2662929 від 23.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

12 серпня 2024 року ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Носуліча В.О. про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2662929 від 23.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 23 липня 2024 року інспектором поліції Носулічем В.О. винесено постанову серії ЕНА №2662929 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Вважає оскаржувану постанову протиправною з огляду на наступне.

В оскаржуваній постанові відповідач вказує на те, що 23 липня 2024 року об 11:32:08 год. у м. Вінниці по вул. Соборній, 98, він, керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішохода, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху - водій не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу.

Твердження відповідача в оскаржуваній постанові не відповідає фактичній дійсності про те, що він не зменшив швидкість руху перед нерегульованим пішохідним переходом. Він, керуючи транспортним засобом, при наближенні до зазначеного нерегульованого пішохідного переходу суттєво зменшив швидкість руху перед переходом та дав дорогу двом пішоходам, які переходили дорогу справа на ліво. В подальшому продовжив рух в той час, як з тротуара справа від автомобіля на пішохідний перехід став інший пішохід, яка продовжувала свій рух в сторону його автомобіля, не змінюючи при цьому швидкість свого руху, не зупиняючись та не змінюючи напрямок свого руху, незважаючи на те, що його автомобіль продовжив рух через пішохідний перехід. Отже, пішохід перебувала на достатній відстані від його автомобіля, коли він продовжив свій рух через пішохідний перехід. Таким чином, його автомобіль не створив перешкод та небезпеку пішоходу, а тому відсутні порушення вимог п. 18.1 ПДР. Виходячи з нормативного визначення та системного тлумачення положень п. 1.10 та п. 18.1 ПДР по відношенню до пішохода, він повинен був би зупинитися перед пішохідним переходом, на якому перебуває пішохід, якби подальший рух автомобіля створив би загрозу безпеці дорожнього руху пішохода або змусив би пішохода негайно зменшити швидкість руху або зупинитися, він не створив загрози для руху пішохода. Відтак, у нього, відповідно до прямої норми п. 18.1 ПДР, не виникло обов`язку зупинити свій транспортний засіб. Означене вказує на відсутність порушення ним вимог п. 18.1 ПДР, а відтак на відсутність в його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вищевикладене позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №2662929 від 23.07.2024 інспектора 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані.

Від представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що позивач допустив порушення правил дорожнього руху, а саме п. 18.1, тобто керував транспортним засобом і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість, не зупинився та створив перешкоду для пішоходів. Встановивши всі обставини првопорушення, інспектором ОСОБА_2 було прийнято рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2662929 за ч. 1 ст. 122 КУпАп. При цьому у відзиві представник відповідача помилково зазначив прізвище, ім`я, по батькові позивача ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА №2662929, 23 липня 2024 року об 11:32:08 год. в м. Вінниці по вул. Соборній, 91 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1 ПДР України, а саме водій транспортного засобу не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАп. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчиненні) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, оскільки визначена п. 18.1 ПДР «потреба» зупинитись не мала місця за фактичних обставин справи, так як рух його автомобіля після того, як він зменшив швидкість, не створював перешкоди чи небезпеки пішоходу, який здійснював свій рух по переходу, не зменшуючи швидкість свого руху по переходу, не зупиняючись, та не змінюючи напрямку свого руху по пішохідному переходу.

Доводи позивача підтверджуються відеозаписами, оглянутими в судовому засіданні, з яких вбачається, що пішохід перебував на достатній відстані від автомобіля позивача, коли той продовжив свій рух через пішохідний перехід, а також автомобіль під керуванням позивача не створив перешкоду пішоходу та не створив небезпеку останньому. Як вбачається з відеозаписів, позивач, зменшивши швидкість руху та надавши перевагу двом пішоходам, продовжив рух в той час, як з тротуара справа від автомобіля на пішохідний перехід став інший пішохід, який продовжував свій рух в сторону автомобіля позивача, не змінюючи при цьому швидкість свого руху, не зупиняючись та не змінюючи напрямок свого руху, незважаючи на те, що автомобіль позивача продовжив рух через пішохідний перехід.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Отже, постанова серії ЕНА №2051613 від 02.05.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАПє незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Носуліча Владислава Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2662929 від 23.07.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕНА №2662929 від 23.07.2024, винесену інспектором 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Носулічем Владиславом Олеговичем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор 1-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Носуліч Владислав Олегович, місце роботи за адресою: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2024 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК