Справа № 200/4206/24
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Справа№200/4206/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування стажу до стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників за періоди з 01.09.1984 по 18.06.1988, з 24.06.1988 по 24.05.1990 та з 04.02.2008 по 31.12.2008, а також щодо не обчислення його пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня призначення йому пенсії та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області внаслідок не проведення відповідного перерахунку за наслідком звернення позивача.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати стаж до стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників за періоди з 01.09.1984 по 18.06.1988, з 24.06.1988 по 24.05.1990 та з 04.02.2008 по 31.12.2008 та провести перерахунок його пенсії з дня її призначення, тобто з 21.12.2021, обчисливши розмір пенсії виходячи з 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що при призначенні пенсії відповідачами протиправно не зараховано до пільгового стажу період навчання та військової служби внаслідок чого розмір пенсії розрахований без застосування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зазначене впливає на право позивача на отримання належної суми пенсії. Позивач вважає зазначену бездіяльність протиправною, в зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою від 01 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позовну заяву зазначило, що при виконанні рішення суду прийняло рішення про призначення пенсії позивачу, при цьому не здійснювало розрахунок пенсії. Зобов`язань щодо обчислення розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці судом не покладено. З наведених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх безпідставністю.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відзиві на позовну заяву просило відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач повідомив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Київській області з 21.12.2021 та отримує пільгову пенсію, призначену Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. 10.04.2024 позивач звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою щодо проведення перерахунку пенсії згідно рішення суду. За принципом екстериторіальності заяву з доданими документами про перерахунок пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, яке повідомило, що підстави для перерахунку пенсії згідно рішень суду відсутні. Відповідач вважає, що ним не допущено порушень прав позивача.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/3043/22 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 1: періоду роботи з 30.07.1990 року по 09.11.1992 року на посаді електрослюсаря підземного четвертого розряду на Шахті імені XXV з`їзду КПРС Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля»; період роботи командиром відділення з 16.11.1992 року по 19.11.1995 року на п/о «Макіївугілля»; період роботи на посаді начальника зміни з охорони праці підземним з повним робочим днем в шахті з 20.11.1995 року по 19.06.1997 року у Макіївському виробничому об`єднані по видобутку вугілля «Макіїввугілля» шахта «Червоногвардійська».

Згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року справі № 200/3043/22 - скасовано в частині та в цій частині прийнято нове рішення, а саме про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.12.2021.

Відповідно до відомостей РС-право загальний стаж ОСОБА_1 складає 29 років 04 місяці 25 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 09 років 05 місяців 11 днів.

До пільгового стажу позивача за Списком № 1 не враховано період навчання з 01.09.1984 по 18.06.1988, військової служби з 24.06.1988 по 18.05.1990 та роботи з 04.02.2008 по 31.12.2008.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 05.10.2023 № 19418-17853/І-02/8-0500/23 на звернення позивача повідомило, що для отримання відповіді з питань пенсійного забезпечення, рекомендує звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 30.07.1990 позивач в спірний період з 04.02.2008 по 31.08.2010 працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля». Також міститься запис про строкову військову службу з 24.06.1988 по 24.05.1990 відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 .

Відповідно до наданого позивачем власного розрахунку його пільговий стаж складає 15 років 02 місяці 02 дні.

Представником позивача до матеріалів справи долучені копії диплома серії НОМЕР_5 та військового квитка серії НОМЕР_4 .

Згідно з дипломом серії НОМЕР_5 від 30.06.1988 позивач з 01.09.1984 по 18.06.1988 навчався в Донецькому індустріальному технікумі за спеціальністю «гірнича електромеханіка», за якою присвоєно кваліфікацію гірничого техніка електромеханіка.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 від 17.06.1988 проходив строкову військову службу з 24.06.1988 по 24.05.1990.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не включення періодів роботи, навчання та військової служби до пільгового стажу та обчислення розміру пенсії без врахуванням гарантій, визначених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням встановлених обставин справи, суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, в тому числі, пенсія за віком.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Закон України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (надалі Закон № 345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону, відповідно до положень частини першої, поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Нормами статті 8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону відповідно до норм частини другої статті 10 Закону № 345-VI поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З аналізу зазначених норм випливає, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах повний робочий день.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Розділом I вказаного Списку включає підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 єдиний соціальний внесок.

Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004) цим Законом.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із записами трудової книжки позивача, зокрема, у період з 04.02.2008 по 31.12.2008, який не зарахований до пільгового стажу, позивач повний робочий день працював в шахті на підземних роботах електрослюсарем підземним. Період є безперервним з 04.02.2008 по 31.08.2010.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача у 2008 та 2009 роках його стаж врахований за 12 місяців у кожному з цих років за кодом обліку спецстажу ЗПЗ014А1.

Відповідачами не доведено підстав для не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 04.02.2008 по 31.08.2010, коли позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля».

Тому позовні вимоги в частині зарахування вказаного стажу до пільгового стажу роботи за Списком№1 підлягають задоволенню.

Водночас, стосовно правомірності дій відповідачів щодо не зарахування періоду навчання та військової служби до пільгового стажу роботи позивача, який дає право на врахування цього стажу при призначені пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд дійшов таких висновків.

Щодо періоду навчанні у технікумі при вирішенні спору в цій частині суд застосовує законодавство, яке діяло на час навчання позивача.

Зокрема, Законом України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, а саме частиною 1 статті 38 передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Проте, за змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Також, Закон України «Про освіту» від 23 травня 1991 року №1060-XII в редакції, яка діяла на час навчання позивача, передбачав, що професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (частина 1 статті 41).

Суд зауважує, що у наведених переліках професійно-технічних навчальних закладів відсутній такий заклад як технікум.

Водночас у статті 43 вказаного Закону №1060-XII зазначено, що вищими закладами освіти є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Відповідно до статусу вищих закладів освіти встановлено чотири рівні акредитації:

перший рівень - технікум, училище, інші прирівняні до них вищі заклади освіти;

другий рівень - коледж, інші прирівняні до нього вищі заклади освіти;

третій і четвертий рівні (залежно від наслідків акредитації) - інститут, консерваторія, академія, університет.

Отже, технікум, у якому позивач навчався у вказаний період, не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, через що навчання в технікумі не підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, за вимогами законодавства, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки за матеріалами справи протягом періоду з 01.09.1984 по 18.06.1988 позивач навчався у Донецькому індустріальному технікумі, який не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, після чого з 24.06.1988 по 24.05.1990 перебував на військовій службі, вказані періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу, проте не відносяться до пільгового стажу за Списком № 1, передбаченого статтею 8 Закону № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» для особливостей пенсійного забезпечення.

Отже, за наслідками розгляду справи встановлено безпідставне незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи з 04.02.2008 по 31.12.2008 електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля».

При цьому суд не має підстав підміняти пенсійний орган в частині встановлення відповідності періоду пільгового стажу вимогам Закону № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (яке призначало пенсію позивачеві на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/3043/22 та припустилася порушення) здійснити перерахунок пенсії позивача, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 04.02.2008 по 31.12.2008 електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля».

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, 08500, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 04.02.2008 по 31.12.2008 до стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дня її призначення із зарахуванням періоду роботи з 04.02.2008 по 31.12.2008 електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті ВП «Шахта «Бутівська» ДП «Макіїввугілля» до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 484, (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов