Справа № 367/3761/24
Суддя: Шестопалова Я. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3761/24
Провадження №2-а/367/119/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Пронченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамета патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1912617 від 15.04.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 680 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення; вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові вказано, що 15.04.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Берестейський (Перемоги) в м. Кив, здійснив зупинку (рух) на смузі для руху громадського транспорту, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8, 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України. Інспектором 1 взводу 3 роти 1 бат. полк.-1 УПП у м.Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 15.04.2024 року склав постанову про притягнення до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Позивач вважає постанову незаконною, прийнятою із порушенням вимог законодавства, такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав. Позивач стверджує, що під час зупинки та перевірки водійського транспортного засобу, водій висловив бажання дізнатися причину зупинки, запитав про підстави для встановлення порушення, й попросив пред`явити докази, Іспектор відмовився ознайомлювати з доказами, вимагав надати необхідні документи, пред`явив паспорт, прочитав права позивача, склав постанову, після чого здійснив фотографування транспортного засобу на особистий телефон. У постанові було помилково зазначено номер та серію попередніх водійських прав позивача. Також інспектор відмовив у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 року справу передано на розгляд судді Шестопалової Я.В.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 27.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. З огляду на характер спірних правовідносин, категорію справи, судом визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Уповноваженою особою Департаменту патрульної поліції Олійник І.З. 11.06.2024 року подано до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В мотивування поданого відзиву зазначає, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог діючого законодавства. Інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причини та умови що сприяли вчиненню даного порушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП. Факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений Інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Та відповідно до норм чинного законодавства вмотивовано виніс постанову серії ЕНА № 1912617 від 15.04.2024 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Також зазначає, що Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Крім цього на Н/К №476295, зафіксовано, як Позивач у телефонному режимі користувався правовою допомогою. Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи. За таких обставин відсутні підстави для скасування Постанови з мотивів, наведених в позовній заяві.. До відзиву долучений відеозапис з портативного відеореєстратора інспектора.

09.07.2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вказує, що з відеозапису з Н/К №476295 неможливо встановити факт вчинення адміністративного правопорушення, оскільки момент руху по дорозі зі смугою для маршрутних транспорних засобів зафіксований не був. У зв`язку з чим, наполягав на задоволенні позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.04.2024 року позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Берестейський (Перемоги) в м. Кив, здійснив зупинку (рух) на смузі для руху громадського транспорту, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8, 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України. За що у відношенні нього Інспектором 1 взводу 3 роти 1 бат. полк.-1 УПП у м.Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову серії ЕНА № 1912617 від 15.04.2024 року й притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Як встановлено з дослідженого відеозапису з бодікамери інспектора патрульної поліції, 15.04.2024 року ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху. Йому сповіщена підстава зупинки, зокрема здійснював рух по смузі громадського транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.

Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі (п. 17.1 ПДР).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до ст.122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Суд не може визнати обґрунтованими та доведеними твердження позивача про відсутність доказів фіксації вчиненого ним 15 квітня 2024 року порушення п. 17.1 ПДР. Як вбачається з відеозапису нагрудного відеореєстратора №476295, транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по смузі для руху маршрутних транспортних засобів на проспекті Берестейського, в м. Києві. Після чого Інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР. Позивачу було роз`яснено, що він порушив п. 17.1 ПДР та в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, Крім цього інспектор повідомив позивачу у відповідності до ст. 268 КУпАП, його права.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що оскаржувана постанова серії серії ЕНА № 1912617 від 15.04.2024 року прийнята уповноважено особою, із дотриманням вимог діючого законодавства, за наявністю допустимих та достатніх доказів для доведеності вчинення ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, тому відсутні правові підстави для її скасування.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департамета патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова