Справа № 371/621/24
Суддя: Капшук Л. О.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

28.10.2024 Єдиний унікальний № 371/621/24 провадження № 2-а/371/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/621/24

Провадження № 2-а/371/24/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Литвин С.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду, посилаючись на ті обставини, що 25 квітня 2024 року він поштовим зв?язком отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення № 364/3 від 21 березня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн.

Він категорично заперечує проти факту вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення. Вважає вказану постанову необґрунтованою та незаконною, винесеною без достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення і такою, що не відповідає обставинам справи, вимогам частини третьої статті 62 Конституції України, статей 7, 245, 276, 280 КУпАП.

Зазначив, що йому ніхто повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не вручав в установленому законом порядку, щоб це породжувало наслідки відповідальності за частиною другою статті 210-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначені обставини, які ніяким чином не вказують на вчинення правопорушення, передбаченого вказаною нормою.

Вказав, що у постанові відображено обставини, які не відповідають дійсності, не було дотримано процедури винесення постанови. Ніхто в його присутності не складав ні протоколу про адміністративне правопорушення, ні постанови про накладення адміністративного стягнення. Йому не було роз?яснено зміст статей 59, 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Були порушені право на захист, право на ознайомлення з матеріалами справи, право заявляти клопотання, надавати пояснення, робити заяви тощо.

Просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено за адресою його місцезнаходження 06 червня 2024 року.

29 листопада 2022 року до Миронівського районного суду Київської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 14 червня 2024 року.

Відповідно до положень статті 257 КАС України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

28 червня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого ОСОБА_1 не з?являвся для взяття на військовий облік, тому йому була виписана повістка про необхідність прибути 14 березня 2024 року о 18 годині 15 хвилин, відповідно до Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 14 березня 2024 року, починаючи з 9 години, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснювалися спроби вручити повістку ОСОБА_1 . Від отримання повістки ОСОБА_1 категорично відмовився. Під час спроби вручити повістку її зміст було зачитано працівником ТЦК вголос. Про факт відмови ОСОБА_1 від отримання повістки складено відповідний акт № 1 від 14 березня 2024 року.

ОСОБА_1 був повідомлений та обізнаний про його обов?язок з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 12 годину 15 хвилин 14 березня 2024 року згідно з повісткою.

Достовірно знаючи про необхідність прибути за викликом до ТЦК, ОСОБА_1 перебував у іншому місці, де о 12 годині 15 хвилин у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення від 14 березня 2024 року за частиною другою статті 210-1 КУпАП. Протокол зачитано ОСОБА_1 в тому числі і щодо дати розгляду справи про адміністративне правопорушення 21 березня 2024 року о 10 годині 00 хвилин. Про факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення складено акт № 2 від 14 березня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 не з?явився за викликом по повістці на зазначену дату до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин, внаслідок чого він порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто порушив правила військового обліку, вчинив такі дії в особливий період, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Тому, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 21 березня 2024 № 364/3 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинене ним правопорушення, передбачене частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Постанова складена за формою та в порядку, визначеними Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Оскільки під час прийняття постанови від 21 березня 2024 № 364/3 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування вказаної постанови немає.

14 липня 2024 року позивач подав відповідь на відзив, а 26 серпня 2024 року додаткові пояснення.

Заперечуючи проти наведених відповідачем обставин та правових підстав у відзиві та поясненнях, вказав, що надіслана йому копія відзиву не містила додатку про повноваження особи, яка його підписала, на конверті відправником вказаний ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не має відношення до розгляду справи, не є юридичною особою, тому не має повноважень вчиняти дії, передбачені частиною дев?ятою статті 79 КАС України.

Про наявність повістки про необхідність прибути до ТЦК, актів про відмову № 1 та № 2, протоколу про адміністративне правопорушення йому стало відомо після отримання відзиву 17 липня 2024 року. Зазначив, що вказані документи в його присутності не складалися.

Він з 13 березня 2024 року до 20 березня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня», безперервно був у палаті закладу охорони здоров?я та 14 березня 2024 року не мав ніяких діалогів з працівниками ТЦК. Зазначив, що цей факт підтверджується даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1443 та показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які він в письмовому виді додає до відповіді на відзив.

Вказав, що повістка заповнена з порушеннями, оскільки не містить номера розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 , виписана 15 квітня 2024 року з вимогою прибути 14 березня 2024 року, його підпис про вручення відсутній. Акти № 1 та № 2 не передбачені нормами права, складені неуповноваженою особою ОСОБА_6 , який є працівником поліції.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення заповнено з виправленнями та порушенням норм правопису, містить інформацію, яка не відповідає дійсності та неточну інформацію, в тому числі щодо його прізвища. Тому вважає вказані документи неналежними доказами.

Також вказав, що в порушення вимог статей 268, 278 КУпАП про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення він в установленому порядку повідомлений не був, чим було порушено його право на участь у розгляді справи та захист. Оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази (повістку, протокол, акти тощо), а також, що позивач є належним суб?єктом притягнення до адміністративної відповідальності, що справа розглянута відповідно до територіальної юрисдикції, доказів про наявність відомостей про належне повідомлення особи про дату, час і місце розгляду справи, а також дотримання інших вимог КУпАП щодо розгляду справи. Не надано доказів, коли саме і яким чином було виявлено адміністративне правопорушення. Зі змісту оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП, проте ні постанова, на протокол не містять згадки про наявність такої кваліфікуючої ознаки як повторність, як передбачено диспозицією вказаної норми.

Фактичні обставини справи

Суд встановив такі фактичні обставини.

21 березня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення № 364/3, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП, та застосував стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень (а.с. 101).

За змістом постанови, 14 березня 2024 року о 12 годині 15 хвилин у відділі № 2 Обухівського РУП ГУ НП було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, яке полягало в тому, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 не з?явився за викликом по повістці на зазначену дату до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин, чим порушив приписи частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У встановленому правопорушенні вбачаються ознаки порушення законодавства про мобілізаційну підготовку, а саме частини 2 статті 210 - 1 КУпАП, та тягне за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З даних копії повістки б/н, виписаної на ім?я ОСОБА_1 , вбачається, що йому належить з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 14 березня 2024 року о 12 годині 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 102).

Згідно з даними акту № 1 від 14 березня 2024 року, 14 березня 2024 року військовозобов?язаний ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду та визначення призначення на військовий час згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Пояснення щодо причин відмови отримувати повістку не надав (а.с. 103).

14 березня 2024 року старшим офіцером ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_4 в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 КУпАП (а.с. 105).

За змістом протоколу 14 березня 2024 року о 12 годині 15 хвилин військовозобов?язаний ОСОБА_1 не з?явився за викликом по повістці на зазначену дату до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин, чим порушив приписи частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 210 - 1 КУпАП. У протоколі зазначено про роз?яснення ОСОБА_1 статті 63 Конституції України, його прав та обов?язків, передбачених статтею 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 00 хвилин 21 березня 2024 року в кабінеті № 15.

Підпис особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та яка притягується до адміністративної відповідальності, у протоколі відсутній. Натомість зроблено запис про відмову від підпису та складення про це відповідного акту № 2 від 14 березня 2014 року.

Згідно з даними акту № 2, складеного 14 березня 2024 року в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , військовозобов?язаний ОСОБА_9 14 березня 2024 року о 12 годині 15 хвилин відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, складений представником ІНФОРМАЦІЯ_4 за порушення правил військового обліку, визначених ПКМУ від 30 грудня 2020 року № 1487 (а.с. 104).

Згідно з даними виписки № 1443 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13 березня 2024 року до 20 березня 2024 року в КНП «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» (а.с. 120).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

На підставі частин 1 та 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах зверненння до адміністративного суду, встановленого цим Кодесом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд встановив, що 21 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Із дослідженої в судовому засіданні оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він без поважних причин не з?явився за викликом по повістці на зазначену дату до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач не погодився із постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена без належних доказів його вини, з порушенням його права на захист, а також з порушенням встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає доводи позивача обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 235 КУпАП визначено, що адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов?язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 1 статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

На підставі статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, за правилами статті 277-2 КУпАП,повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Позивач покликається на те, що його не було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення (10 година 00 хвилин 21 березня 2024 року). Проте з матеріалів справи вбачається, що протокол позивач не підписував, дані про його ознайомлення зі змістом протоколу відсутні.

Також відсутні дані про повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у будь який інший спосіб.

Тож, матеріали справи не містять достовірних доказів, що позивач у належний спосіб був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 21 березня 2024 року о 10 годині 00 хвилин. Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про дату розгляду справи 21 березня 2024 року без підтвердження даних про ознайомлення з цим протоколом позивача не може вважатися беззаперечним доказом про обізнаність позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі № 591/2794/17, від 06 лютого 2020 № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Тож суд вважає, що уповноваженою особою не надано позивачеві можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, надати пояснення, оскільки розгляд протоколу проходив без його участі.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов?язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб?єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Відтак, оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, оскільки має місце порушення норм процесуального права при її винесені, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Наведені вище обставини є підставою для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №364/3 від 21 березня 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Висновки за результатами розгляду

За правилами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 вказаної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд дійшов висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі не були дотримані вимоги закону і під час цього не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статттею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскаржуване рішення не може бути розцінено як таке, що відповідає вимогам закону, та підлягає скасуванню.

Згідно вимог частини 1 статті 192 КАС України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

На підставі частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб?єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що документально підтвердженими судовими витратами позивача є сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 605 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією № 333-5702-4389-6997 від 29 квітня 2024 року, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 73, 77, 79, 90, 122, 242-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення № 364/3 від 21 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: квартира під номером АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: будинок під номером АДРЕСА_3 .

Суддя Л.О. Капшук