Справа № 127/27860/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/243/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 2-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Тронца Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2862972 від 18.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП,-

вимоги позивача: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №2862972 від 18.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 2-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2862972 від 18.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2024 року даний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 18 серпня 2024 року поліцейським 2-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Тронцом М.С. було винесено постанову серії ЕНА №2862972 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Дана постанова вмотивована тим, що він 18 серпня 2024 року о 21.20 год. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 130 А, здійснюючи регулярні перевезення за маршрутом «Жмеринка-Вінниця», керував транспортним засобом із технічною несправністю, а саме тріщиною лобового скла у зоні дії склоочисників більше ніж 50 мм, чим порушив ДСТУ 3649:2010 та порушив п. 31.4.7 ПДР інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. За вчинення вказаного адміністративного правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, протиправною та підлягає скасуванню, виходячи із наступного.

Так, пунктом 31.4.7 ПДР «Інші елементи конструкції», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, зокрема, таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світло пропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 572788. Таким чином, виходячи із аналізу положень п. 31 ПДР України, визначений цим пунктом перелік інших технічних несправностей не містить вказівки на такого роду несправність як «тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників».

Згідно п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Отже, ДСТУ 3649:2010 передбачає вимоги до елементів конструкції автотранспортного засобу, що знаходиться в експлуатації, відповідно до яких на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість. При цьому, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Сама собою наявність технічних несправностей не є достатньою підставою для притягнення його до відповідальності. Такі технічні несправності обов`язково повинні бути віднесені законом до таких, з якими експлуатація транспортного засобу забороняється. Саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Зі змісту п. 31.4.7 ПДР України вбачається, що тріщина на склі відсутня у переліку вимог, які забороняють експлуатацію транспортного засобу, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення у його діях. Крім того, в оскаржуваній постанові поліцейським взагалі не зазначено, який саме з підпунктів п.п. 31.4 п. 31 ПДР України було ним порушено. Відтак позивач вважає, що оскаржувана постанова про застосування до нього адміністративного штрафу є протиправною і такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2862972 від 18.08.2024 та провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, закрити, стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати.

На адресу відповідачів судом були надіслані копії ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ними отримані.

Від представника відповідачів за довіреністю ОСОБА_3 надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП і вказана норма права передбачає відповідальність не лише за керування транспортним засобом, що має несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, а і відповідальність за керування транспортним засобом технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. У спірному випадку позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що підтверджується наданим ним відеозаписом та не заперечується позивачем. Наданим відеозаписом підтверджується і наявність тріщин на вітровому склі в зоні роботи склоочисників. Згідно з п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Таким чином, транспортний засіб під керуванням позивача, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, не відповідав вимогам вказаного стандарту. Вказані обставини є обгрунтованою підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 18 серпня 2024 року о 21:20 год. ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 130 А, здійснюючи регулярні перевезення за маршрутом «Жмеринка Вінниця, керував транспортним засобом А079-23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із технічною несправністю, а саме тріщиною лобового скла у зоні дії склоочисників більше ніж 50 мм, чим порушив ДСТУ 3649:2010 та п. 31.4.7 ПДР України інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозиція частини 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної екплуатації.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу.

Як стверджував позивач у своєму позові, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Сама собою наявність технічних несправностей не є достатньою підставою для притягнення його до відповідальності. Такі технічні несправності обов`язково повинні бути віднесені законом до таких, з якими експлуатація транспортного засобу забороняється. Саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд не погоджується з твердженнями позивача і вважає, що позов заявлено безпідставно.

Так, позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП і вказана норма права передбачає відповідальність не лише за керування транспортним засобом, що має несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, а і відповідальність за керування транспортним засобом технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який був долучений представником відповідачів ОСОБА_3 до відзиву як доказ на підтвердження заперечень щодо позову. Наданим відеозаписом підтверджується наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Згідно з п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу.

Таким чином, транспортний засіб під керуванням позивача, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, не відповідав вимогам вищевказаного стандарту, а тому вказані обставини є обгрунтованою підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, інспектором поліції правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2862972 від 18.08.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем було надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином постанова серії ЕНА №2862972 від 18.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 121, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського 2-го взводу 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Тронца Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2862972 від 18.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК