Справа № 120/10579/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Вінниця

28 жовтня 2024 р. Справа № 120/10579/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ037163 від 30.07.2024 року.

25.10.2024 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся представник позивача із заявою про забезпечення позову, шляхом:

- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області від 30.07.2024 року №037163 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/10579/24;

- зупинення дії постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кольцової Лесі Олександрівни від 24.10.2024 року про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені №76302052.

Заява мотивована тим, що державним виконавцем вчиняються дії спрямовані на стягнення з рахунків позивача грошових коштів у розмірі 19000 грн. у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

На переконання представника позивача, невжиття заходів забезпечення позову та виконання оскаржуваної постанови у примусовому чи добровільному порядку призведе до утруднення поновлення прав позивача, оскільки у разі скасування оскаржуваної постанови, позивачу не вдасться в позасудовому порядку поновити порушенні права, що зумовить звернення до суду з новим позовом про повернення безпідставно набутих коштів.

Розглядаючи заяву та вирішуючи питання про необхідність забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Положеннями частини 1 статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено що, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з того, що умовою їх застосування є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити з докладанням значних зусиль.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ № 2 від 06.03.2008 Пленум надав роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Предметом оскарження у даній адміністративній справі є постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області №037163 від 30.07.2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В ході розгляду заяви про забезпечення позову встановлено, що на виконанні у Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває постанова №037163 від 30.07.2024 року про стягнення штрафу в розмірі 17000,00 грн., боржником за якою є позивач.

24.10.2024 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №76302052.

На переконання представника позивача, в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що у разі визнання протиправною оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог, позивачу доведеться докласти зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на які може бути звернуто стягнення. Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернутися до суду.

Таким чином, є обґрунтованою заява про забезпечення позову в частині зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №037163 від 30.07.2024 року.

Оскільки, правомірність оскаржуваної постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №037163 від 30.07.2024 року, підлягає дослідженню лише під час судового розгляду адміністративної справи, суд вважає, що заходи забезпечення адміністративного позову, в частині зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

При цьому, суд звертає увагу, що вжиття заходів забезпечення позову за заявою представника позивача не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови не скасовує її чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених нею заходів до вирішення спору в даній справі.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд враховує баланс інтересів заявника, держави та суб`єкта владних повноважень, а також співмірність негативних наслідків для кожної із сторін спору.

Суд зазначає, що зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови, не призведе до негативних наслідків та не завдасть шкоди будь-яким іншим зацікавленим особам, що відповідає вимогам частини 2 статті 150 КАС України. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову, захистить майнові права позивача до прийняття судом рішення по суті заявлених вимог.

Суд також враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом (п.77).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи з`ясовані обставини, суд приходить до висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі за його позовом.

До того ж, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може зумовити виникнення інших спорів, для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом ініціювання нових судових процесів.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно із пунктом 5 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Щодо застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кольцової Лесі Олександрівни від 24.10.2024 року про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені №76302052, суд зазначає, що інститут забезпечення позову застосовується саме для збереження існуючого становища та якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В даному випадку, постанова про арешт коштів боржника не є предметом оскарження в межах розгляду даної справи, тому суд прийшов до висновку, що у цій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити.

З огляду на викладене, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №037163 від 30.07.2024 року, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №120/10579/24.

Забезпечення позову у такий спосіб, на переконання суду, відповідає предмету адміністративного позову та водночас вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, що узгоджується з вимогами статті 150 КАС України.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №037163 від 30.07.2024 року, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №120/10579/24.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати учасникам справи та Другому відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Свентух Віталій Михайлович