Справа № 200/6574/24
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року Справа№200/6574/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (далі позивач), звернулась до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради (надалі відповідач), про:

- визнання протиправним та скасування рішення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 01.04.2024 року № М/08/12344 про відмову в надані допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 та її малолітній доньці ОСОБА_2 ;

- зобов`язання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради призначити та проводити виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 та її малолітній доньці ОСОБА_2 з 01.03.2024 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та її малолітня донька ОСОБА_2 , є внутрішньо переміщеними особами з м. Макіївки Донецької області, та на даний час мають довідки № 509- та 509- від 27.09.2023 року, що видані Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради. Позивач з донькою перемістились з АДРЕСА_1 в 2018 році та отримували адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) № 505 від 01.10.2014 року. Постанова КМУ № 505 від 01.10.2014 року втратила чинність на підставі Постанови КМУ №332 від 20.03.2022 року, якою був затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок 332). На підставі Порядку 332 позивачу та її доньці було призначено автоматично допомогу на проживання в розмірі 5000,00 грн. (2000+3000), яку вона отримувала щомісяця по лютий 2024 року включно. Однак, 01.04.2024 року відповідачем було винесено Рішення № М/08/12344 про відмову в надані допомоги на проживання позивачу та її доньці, оскільки вони перемістились до м. Вінниці до 01.01.2022 року. Позивач вважає рішення відповідача щодо відмови у призначенні допомоги на проживання протиправними та таким, що порушує її право на отримання належних соціальних виплат.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі № 200/6574/24, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

10 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що оскільки ОСОБА_1 з донькою, ОСОБА_2 перемістились та отримали статус внутрішньо переміщених осіб до 01.01.2022, управлінням соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради прийнято рішення про відмову в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі відповідно до пункту 132 Порядку 332, а отже у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач підтримав обґрунтування заявлених вимог.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_2 , проживали в м. Макіївці Донецької області.

Згідно довідкам Управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Вінницької міської ради №, № від 26.11.2018 позивач з донькою взята на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 .

Також, позивачу була призначена адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

В подальшому, 14.01.2019 року позивач із донькою звернулась до Управління соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявами про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та отримала довідки про взяття на облік за №509-, №509- за фактичним місцем проживання АДРЕСА_3 .

На підставі заяви ОСОБА_1 від 22.01.2019 року в довідках про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи змінено адресу фактичного проживання на АДРЕСА_4 .

На підставі особистої заяви позивача від 14.01.2019 рішенням Управління від 30.01.2019 призначено адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1442,00 грн. на період з 14.01.2019р. по 13.03.2019р. (442,00 грн. на заявницю та 1000,00 грн. на дитину).

Враховуючи п. 7 Постанови, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Тому на період з 14.03.2019р. по 13.05.2019р. позивачу призначено допомогу в розмірі 1221,00 грн. та дитині в розмірі 1000,00 грн. з 14.05.2019р. по 13.07.2019р.

28.03.2019 року позивач подала заяву щодо проведення перерахунку допомоги та додала довідку про те, що працевлаштована з 28.03.2019. Рішенням управління від 02.04.2019 проведено перерахунок та розмір допомоги склав 1442,00 грн. з 28.03.2019 по 13.07.2019.

01.07.2019 року ОСОБА_1 подала заяву про призначення допомоги на наступний термін. Рішенням управління від 23.07.2019 призначено допомогу в розмірі 1442,00 грн. на період з 14.07.2019 по 13.01.2020.

На підставі особистої заяви позивача від 27.01.2020 рішенням управління від 11.02.2020 призначено адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1442,00 грн на період з 27.01.2020 по 26.07.2020.

09.06.2020 року, на підставі особистої заяви, ОСОБА_1 та її доньку знято з обліку як внутрішньо переміщених осіб. Також рішенням управління від 09.06.2020 року припинено виплату допомоги з 01.07.2020.

З 10.06.2020 року ОСОБА_1 та її донька перебували на обліку в управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та отримали довідки про взяття на облік за №529- та за №529- за фактичним місцем проживання АДРЕСА_5 .

10.06.2020 року позивач подала до управління соціального захисту населення (Лівобережне) заяву щодо призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Оскільки органом соціального захисту населення за попереднім місцем фактичного проживання допомогу виплачено по 30.06.2020, рішенням управління від 30.06.2020 призначено допомогу в розмірі 1442,00 грн. на період з 01.07.2020 по завершення попереднього призначення на шість місяців по 26.07.2020.

У відповідності до заяви ОСОБА_1 від 04.11.2020 року, в довідках про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи змінено адресу фактичного проживання на АДРЕСА_6 .

На підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 04.11.2020 року рішенням управління від 10.11.2020 призначено допомогу в розмірі 1442,00 грн. на період з 27.07.2020 по 24.08.2020, в розмірі 1221,00 грн на період з 25.08.2020 по 24.10.2020 та в розмірі 1000,00 грн. з 25.10.2020 по 26.01.2021.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 10.03.2021 року, в довідках про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи змінено адресу фактичного проживання на АДРЕСА_7 .

На підставі особистої заяви позивача від 10.03.2021 року рішенням управління від 16.03.2021 призначено допомогу в розмірі 1000,00 грн. на період з 27.01.2021 по 26.07.2021 лише на дитину, оскільки заявниця не працевлаштована та звільнена з 24.06.2020.

03.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до управління соціального захисту населення (Лівобережне), в якій повідомила про працевлаштування з 25.03.2021 та просила провести перерахунок допомоги. За рішенням комісії (протокол № 23 від 08.06.2021), управлінням проведено перерахунок допомоги в межах терміну призначення на період з 03.06.2021 по 26.07.2021 в розмірі 1442,00 грн (442,00 грн на заявницю та 1000,00 грн на дитину).

У відповідності до заяви позивача від 02.08.2021 року, в довідках про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи змінено адресу фактичного проживання на АДРЕСА_8 . За рішенням комісії (протокол № 33 від 17.08.2021р.), на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 02.08.2021, управлінням призначено допомогу на період з 27.07.2021 по 26.01.2022 в розмірі 1442,00 грн.

За рішенням комісії (протокол № 6 від 08.02.2022), на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 31.01.2022, управлінням призначено допомогу на період з 27.01.2022 по 26.07.2022 в розмірі 1442,00 грн.

З квітня 2022 року розмір допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам для ОСОБА_1 склав 5000,00 грн (2000,00 грн на заявницю та 3000,00 грн на неповнолітню дитину) для внутрішньо переміщених осіб, які станом на 1 березня 2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Виплата здійснювалась щомісяця без особистого звернення, що передбачено чинним законодавством (Постанова 214 від 07.03.2022 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану»).

27.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до управління соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявами про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та отримала довідки про взяття на облік за №509-, №509- за фактичним місцем проживання АДРЕСА_9 .

На підставі заяви від 27.09.2023 року продовжено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 5000,00 грн щомісяця по лютий 2024 року.

19.02.2024 року ОСОБА_1 повторно звернулась до управління соціального захисту населення (Правобережне) із заявою про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі з березня 2024 року.

Рішенням Управління соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 01.04.2024 року №М/08/12344 позивачу відмовлено в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі відповідно до пункту 132 Порядку 332, оскільки заявник та її донька ОСОБА_2 перемістилися до м. Вінниці до 01.01.2022 року.

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Статтею 2 Закону № 1706-VII передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

На момент виникнення спірних правовідносин (звернення позивача до відповідача із заявою про призначення допомоги від 19.02.2024) чинними були положення Порядку №332 в редакції постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" від 11.07.2023 за №709 із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо врегулювання окремих питань стосовно внутрішньо переміщених осіб" від 21.11.2023 за №1226.

За приписами пункту 2 Порядку №332 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з 1 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину у такому розмірі:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Згідно пункту 4 Порядку №332 для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1. Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (надалі по тексту також - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

За наявності технічної можливості заява може подаватися в електронній формі за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (надалі по тексту також - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до пункту 20 цього Порядку.

Пунктом 5 Порядку №332 встановлено, що допомога призначається внутрішньо переміщеним особам:

- які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

- у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації.

Особа вважається такою, що звертається вперше, якщо їй не призначалася і не виплачувалася допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1418) до дня звернення.

Із аналізу наведеного вище правового регулювання слідує, що на момент виникнення спірних правовідносин право на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам мали:

- особи які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

- особи у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації.

Як встановлено матеріалами справи, позивач з донькою проживали в м. Макіївка Донецької області.

Згідно довідкам Управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Вінницької міської ради №, № від 26.11.2018 позивач з донькою взята на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 .

В подальшому, 27.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до управління соціального захисту населення (Правобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявами про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та отримала довідки про взяття на облік за №509-, №509- за фактичним місцем проживання АДРЕСА_9 (дата видачі 27.09.2023).

При цьому, на підставі заяви від 27.09.2023 року позивачу та її доньці продовжено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 5000,00 грн щомісяця по лютий 2024 року.

Суд зазначає, що згідно п. 2 Порядку №332 з 1 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася.

В той же час, особа вважається такою, що звертається вперше, якщо їй не призначалася і не виплачувалася допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам".

Судом встановлено, що позивач у період з вересня 2023 по лютий 2024 вже отримувала допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №332, відповідно не вважається особою, що звертається вперше.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не може вважатися такою, що звернулась вперше за призначенням вказаної допомоги до відповідача, оскільки судом встановлено факт призначення та отримання позивачем такої допомоги з вересня 2023 по лютий 2024.

Водночас п. 5 Порядку №332 визначено, що допомога може призначатися й особі, яка звертається за нею не вперше, на один шестимісячний період, але не більш як один раз, відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку та за умови відповідності особи критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1 і 8 цього Порядку, на підставі особисто поданої заяви, яка отримувала допомогу та відмовилася від неї та/або яку було знято з обліку як внутрішньо переміщена особа, у разі повернення особи до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення:

- у якої після припинення виплати допомоги житлове приміщення було знищено або пошкоджено (до ступеня непридатного для проживання) та інформацію про яке внесено до Реєстру пошкодженого та знищеного майна (за технічної можливості), або щодо якого органом місцевого самоврядування, або обласною державною (військовою) адміністрацією подано документальне підтвердження факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації;

- яка повторно перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, перелік яких затверджено Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації) та які включені до переліку територій після 1 грудня 2023 року.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 затверджено Перелік територіальних громад, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, серед переліку яких місто Вінниця Вінницької області відсутнє.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з донькою була переміщена до м. Вінниця ще у листопаді 2018 року, тобто до 24.02.2022 та до міста, яке не включено до переліку територіальних громад, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309), тому суд дійшов висновку, що позивач не має права на отримання такої допомоги.

Позивачем до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів, що підтверджували б її відповідність критеріям, визначеним Порядком №332, для призначення допомоги як особі, що звертається за нею не вперше.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено в призначенні позивачеві з 01.03.2024 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, позивач суду не надав, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судове рішення складено та підписано 25 жовтня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко