Справа № 953/6643/24
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6643/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Муратової С.О.,
за участю секретаря Драгана О.А,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Шмуйловою Інною Миколаївною до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
23.07.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: скасувати постанову поліції про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №527752 від 27.11.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. закривши провадження по справі; розподілити судові витрати між сторонами пропорційно задоволенню позовних вимог.
На обґрунтування позовної заяви зазначає, зокрема, що постановою сержанта поліції ОСОБА_2 серії ЕГА №527752 від 27.11.2021, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ст. 44-3 КУпАП за те, що 27.11.2021 ОСОБА_1 знаходилась в приміщенні магазину без засобів індивідуального захисту обличчя, чим порушила постанову КМУ 1236, хоча цього факту насправді не було. Вважає, що постанова про вчинення адміністративного правопорушення складена з порушенням вимог закону, тому просить її скасувати та визнати дії поліцейських протиправними. Поліцейські прибули на місце драки за викликом особи, чому саме було складено протокол про таке адміністративне правопорушення позивачу не відомо. Позивачу не було відомо про розгляд адміністративного правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вручено. Позивач вважала себе потерпілою у адміністративному провадженні, а ніяк особою, яка буде притягатися до адміністративної відповідальності. Позивач дізналась про існування зазначеної вище постанови, коли 27.05.2024 з неї були списані (стягнуті) кошти за відкритим виконавчим провадженням №75076790 з виконання постанови ГА 527752 виданої 27.11.2021 Ізюмським РУП ГУНП в Харківській області штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави, вик. збору та витрат. Потім позивач звернулась до Ізюмського ВДВС в Ізюмському районі Харківської області СМУМЮ 09.07.2024, на що отримала копію оскаржуваної постанови. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення, у відповідності до запровадженої процедури законодавцем провести розгляд адміністративної справи по суті на місці. Позивачу, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, інспектором поліції не роз`яснені права. В разі розуміння позивачем, про те що відбувається розгляд адміністративного правопорушення вона б виявила бажання скористатись правовою допомогою. Проте, інспектором не вжито жодних дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Таким чином були порушені права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, як наслідок і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2024, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 25).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2024 клопотання представника позивачки про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі № 953/6643/24 задоволено; відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору у справі № 953/6643/24 до ухвалення судового рішення у справі; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним адміністративним позовом; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 37-38).
23.09.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області Тищенко В.В. на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог по справі № 953/6643/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шмуйлова І.М. до ГУ НП в Харківській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП відмовити (а.с. 67-70).
Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який було прийнято 06.11.2020 (набрання ним чинності відбулося 21.11.2020) було доповнено ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В законодавстві не чітко визначено, що таке громадські будинки та споруди, але в державних будівельних нормах України від 2019 року міститься таке визначення громадських будівель та споруд- загальна назва будинків і приміщень, які призначені для розміщення закладів, підприємств, організацій, які надають послуги фізичним особам (населенню) або юридичним особам (громаді та державі). Наприклад, магазини. Оскаржувана постанова відповідає вказаним вимогам, тому підстави для визнання її незаконною відсутні.
По приїзду на місце виклику було встановлено, що ОСОБА_1 знаходилась в приміщенні магазину, без засобів індивідуального захисту на обличчі, чим порушила постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Відносно громадянки ОСОБА_1 на місці виклику було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕГА №527752 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП за те, що вона знаходилась в приміщенні магазину, без засобів індивідуального захисту на обличчі. На виконання вимог Закону України " Про захист населення від інфекційних хвороб" прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236" Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19.12.2020 до 28.02.2021 карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, від 20.05.2020 №392 та від 22.07.2020 №641. Згідно з вищевказаних обставин, поліцейський діяв правомірно в межах діючого законодавства, а тому підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вбачається. Отже, застосування до ОСОБА_1 санкцій ч. 2 ст. 44-3 КУпАП в обставинах, викладених в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №527752 від 27.11.2021 є законним, а тому підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вбачається.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шмулова І.М. (в режимі відеоконференції) підтримали позовну заяву, просили її задовольнити.
В судове засідання представник відповідача ГУ НП в Харківській області не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у відзиві на позовну заяву представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області Тищенко В.В. просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с. 69).
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Згідно наданих даних встановлено, що постановою поліцейського Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області від 27.11.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕГА № 527752, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (а.с. 7-8, 72).
У постанові зазначено, що 27.11.2021 за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Д. Захаржевського, ОСОБА_1 знаходилась в приміщенні магазину без засобів індивідуального захисту на обличчі, чим порушила постанову КМУ 1236, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.
Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Пунктом 1ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Відповідно до статі 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Положеннями статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд зазначає, що виключно за наявності належних та достатніх доказів вчинення певною особою правопорушення, така особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази знаходження позивача 27.11.2021 в приміщенні магазину за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Д. Захаржевського, без індивідуальних засобів захисту, а саме маски, що закриває ніс та рот.
Відповідачем не надано суду жодних доказів, а саме відеозапис з нагрудної камери, відеозапис з камери в магазині, за її наявності, показання свідків, рапорт іншого поліцейського, відносно вчинення позивачем такого правопорушення та знаходження її без маски в магазині.
При цьому, суд враховує на час розгляду справи по суті ключові докази по справі (відеозаписи з портативних відео реєстраторів інспекторів за даним фактом) були знищенні відповідно до Інструкції не з вини відповідача чи третьої особи на стороні відповідача, та зазначає, що відсутність цих доказів з наведених вище причин, не може впливати та порушувати права позивача.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до положень ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбаченихстаттею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
В даному випадку відповідачем відповідно до вимог ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, яка і є предметом судового розгляду.
Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскільки у справі не має доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, то склад цього правопорушення відсутній.
З урахуванням викладеного суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕГА № 527752 від 27.11.2021, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 140 грн. на ОСОБА_1 , а провадження в адміністративній справі - закрити.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як зазначено вище, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2024 клопотання представника позивачки про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі № 953/6643/24 задоволено; відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору у справі № 953/6643/24 до ухвалення судового рішення у справі; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 37-38).
З огляду на викладене суд стягує на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Шмуйловою Інною Миколаївною до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення поліцейського Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області Забірника Дмитра Олександровича серія ЕГА №527752 від 27.11.2021, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ).

Представник позивача: адвокат Шмуйлова Інна Миколаївна (61020, м. Харків, проспект Любові Малої, буд. 34, офіс 33).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області (адреса: 61000, м. Харків, вул. Ж. Мироносиць, буд. 5).

Суддя С.О. Муратова