Справа № 160/16661/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 року (головуючий суддя Кучма К.С.)
Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 23.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про винесення окремої ухвали в порядку ст.383 КАС України (а.с. 114-118), просила:
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 06.06.2024, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 06.06.2024 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що відповідачем заява повторно розглянута, однак без врахування висновків, що викладені в рішенні суду, що є протиправним та порушує права позивачки на призначення пенсії.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.
Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 1 ст.14 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Водночас, частиною 1 ст.370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачка звернулася до суду першої інстанції з заявою в порядку ст. ст.383 КАС України.
При цьому, частиною 1 ст.383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом 10-ти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч.4 ст.383 КАС України).
Згідно з ч.5 ст.383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом 10-ти днів з дня її отримання.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.
За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч.6 ст.383 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.05.2023 року про призначення пенсії з 14.02.2023 року (дата виникнення права на призначення пенсії), з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви відмовлено.
Вказане рішення суду в апеляційному порідку не оскаржувалось та набрало законної сили 17.10.2023 року.
- якщо поданих позивачкою документів про призначення пенсії було не достатньо, то пенсійний орган має правові підстави для самостійного витребування документів, необхідних для перевірки трудового стажу позивачки, провести перевірку, зустрічну звірку для з`ясування спірних обставин,
- відповідач протиправно не врахував періоди роботи з 29.07.1980 по 01.02.1993 та з 01.03.1995 по 22.01.1998,
- відмова в зарахуванні до страхового стажу позивачки періоду з 03.08.1983 по 31.07.1984 (з підстав відсутності у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорту), під час якого позивачка здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку є протиправною (а.с. 58-62).
До суду 06.12.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява якій, в позивач просила:
Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви. Суд першої інстанції виходив з того, що матеріали даної справи не містять доказів звернення позивача до державної виконавчої служби для виконання судового рішення або оскарження дій виконавця в судовому порядку.
07.02.2024 року позивачкою подано заяву про роз`яснення судового рішення, в якій просила роз`яснити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині, з урахуванням яких саме висновків суду, потрібне прийняти рішення при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 11.05.2023 року про призначення пенсії з 14.02.2023 року (дата виникнення права на призначення пенсії).
В обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення вказувала, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року було зобов`язано повторно розглянути її заяву від 11.05.2023 року про призначення пенсії з 14.02.2023 року, з урахуванням висновків суду. Рішення вступило в законну силу, проте відповідачем не виконане. Тому з метою належного виконання рішення суду просить роз`яснити рішення суду в частини висновків суду, зроблених у рішенні суду.
Встановлено відповідачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 10 денний строк з дня отримання ухвали для подання заперечень, але не пізніше 03.06.2024 року.
Відповідач зазначає, що судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань.
Перевіривши доводи заяви позивачки та дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як зазначено в мотивувальній частині вказаного судового рішення:
«… Щодо не зарахування відповідачем-1 періоду роботи з 29.07.1980 р. по 01.02.1993 р., суд зазначає наступне,в дублікаті трудової книжки позивача від 14.03.2005 року серії НОМЕР_1 записи за вказаний період відсутні. Проте на підтвердження спірного періоду позивачем надано довідку ООО "Обувщик" про заробіток за період з 1980 р. по 1986 р. Крім того, з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 31.07.1980 р. вбачається наявність наступних записів за спірний період: запис № 2 - 29.07.1980 року прийнята обувником третього розряду (наказ № 180 від 28.07.1980 р.), запис № 4 - 01.02.1993 року звільнена за ст.36 КЗпП України (наказ № 5 від 01.02.1993 р.).
Крім того, з форми РС-право встановлено, що відповідачем-1 не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.03.1995 р. по 22.01.1998 р. Так, в дублікаті трудової книжки позивача від 14.03.2005 року серії НОМЕР_1 записи за вказаний період відсутні. Проте в копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 31.07.1980 р. вбачається наявність наступних записів за спірний період: запис № 9 - 01.03.1995 року навчання "засади бухгалтерського обліку" (наказ № 1 від 01.03.1995 р.); запис № 10 - 01.08.1995 року прийнята на роботу бухгалтером (наказ №2 від 01.08.1995 р.); запис № 11 - 22.01.1998 р. звільнена за власним бажанням (наказ № 20 від 22.01.1998 р.).
Крім того, як зазначено позивачем в позовній заяві, її період роботи з 29.07.1980 р. по 01.02.1993 p. на Нікопольському міськпобуткомбінаті можуть підтвердити свідки, які знали її по спільній роботі на цьому підприємстві та мають документи про роботу за час, стосовно якого вони підтверджують її роботу. А саме: ОСОБА_2 , яка працювала взуттьовиком 4 розряду та приймальником Нікопольського міськпобуткомбінату, про що в її трудовій книжці серії НОМЕР_3 є відповідні записи. Крім того, вона також навчалася в ПТУ №11 м.Нікополь, що підтверджується її атестатом № 2458 ОСОБА_3 , яка працювала взуттьовиком 3-5 розряду та комірником Нікопольського міськпобуткомбінату, про що в її трудовій книжці є відповідні записи. Але, позивачем надавалася інформацію щодо двох свідків, які знали її по спільній з нею роботі на одному підприємстві, проте відповідач-1 протиправно не врахував надані нею докази, та не зарахував до її страхового стажу періоди роботи з 29.07.1980 р. по 01.02.1993 р. та з 01.03.1995 р. по 22.01.1998 р.»
Вказаним рішенням встановлено наступне: вік заявниці - 60 років 2 місяці 28 днів. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. - 30 років.
За відсутності страхового стажу, пенсії за віком призначаються: після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 01.01.2028 р. - від 15 до 25 років.
Страховий стаж складає - 19 років 01 місяць 28 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 29.07.1980 р. по 01.03.1993 р., відсутні первини документи які підтверджують довідки про заробітну плату ТОВ "Обувщик", та за період з 01.09.1995 р. по 22.01.1998 р., відсутні документи в пенсійній справі.
Отже, при повторному розгляді заяви позивачки, Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області знову не зарахував періоди роботи з 29.07.1980 р. по 01.03.1993 р та період з 01.09.1995 р. по 22.01.1998 р.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що Відповідачем-1 не спростовано викладене в заяві ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчинену суб`єктом владних повноважень - відповідачем-1 на виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.05.2023 року про призначення пенсії з 14.02.2023 року (дата виникнення права на призначення пенсії), з урахуванням висновків суду, а саме стосовно зарахуваня до її страхового стажу періоди роботи з 29.07.1980 р. по 01.02.1993 р. та з 01.03.1995 р. по 22.01.1998 р.
Слід зазначити, що при повторному розгляді питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, скасоване судом.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, що вчинена суб`єктом владних повноважень - відповідачем-1 на виконання рішення суду, - підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 244, 250, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 року скасувати.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття 10.10.2024 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статей 328, 329 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко