Справа № 588/1679/24
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1679/24
Провадження № 2-а/588/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судового засідання Лободи Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у вересні 2024 року звернувся до суду із указаним адміністративним позовом, який мотивував тим, що 28.08.2024 він отримав повістку від ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність прибути для уточнення даних. 28.08.2024 він прибув до відповідача, де йому повідомили про необхідність у цей день проходження військово-лікарської комісії. Він вказав, що не має можливості 28.08.2024 пройти ВЛК, оскільки є керівником фермерського господарства «Краківське» і має терміново приїхати на поле для контролю посівної. Однак адміністратором ОСОБА_2 було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення № 1898/2024 в якому зазначено, що 28.08.2024 об 11 год. 30 хв. він проігнорував проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з мобілізацією у особливий період шляхом відмови від отримання направлення начальника 1-го відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1/3540 від 28.08.2024 на проходження ВЛК, що є порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Картка обстеження та направлення на ВЛК адміністратором йому не вручалися, акт відмови не складався. Згідно протоколу він мав прибути до Охтирського РТЦК 02.09.2024 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

02.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відносно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною та незаконною, оскільки у протоколі та оскаржуваній постанові не зазначено суті адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальності за дане правопорушення. Він не відмовлявся від отримання направлення на ВЛК. Матеріали справи не містять акту відмови від отримання направлення. З протоколу та постанови незрозуміло, яке порушення він вчинив. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 1898/2024 міститься картка обстеження та медичного огляду, де відсутня у верхньому лівому куті його фотокартка, хоча її наявність є обов`язковою для проходження ВЛК. Направлення містить тільки назву, але не містить інших необхідних відомостей. Також позивач ставить під сумнів повноваження адміністратора ОСОБА_2 на складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки йому відомо, що протоколи складають інспектори ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, позивач зазначив, що він приписаний до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому не зрозуміло чому ІНФОРМАЦІЯ_5 надавалося направлення на медичний огляд, складався протокол та виносилася постанова. Позивач вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі по відношенню до нього виконані вимоги ст. 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 02.09.2024 №1898/2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою суду від 09.09.2024 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

17.09.2024 представник відповідача подав відзив на позов у якому вказав, що 28.08.2024 ОСОБА_1 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення військово-облікових даних. Зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 актуального медичного висновку про ступінь придатності до військової служби та відсутність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації останньому було виписане направлення на проходження військово-лікарської комісії від 28.08.2024 за № 1/3540, від отримання якого позивач відмовився. Відмовляючись від проходження медичного огляду ОСОБА_1 допустив порушення вимог частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинену в особливий період за порушення якої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Зважаючи на відмову від проходження медичного огляду уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 28.08.2024 за № 1898/24 за ч. 3 ст. 210 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ч. 1 ст. 63 Конституції України, ч. 1 ст. 268 КУпАП та підпис повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 30 хв. 02.09.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , кабінет № 19. Будь-яких заперечень стосовно визначених протоколі дати та часу розгляду справи у своїх поясненнях позивач не зазначив. Таким чином ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП адміністративна справа відносно ОСОБА_1 була розглянута начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 і за результатами розгляду справи була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП 28.08.24 номер 1898/2024, якою накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн. Таким чином адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 накладене уповноваженою на те особою, у межах її компетенції, у точній відповідності із законом. Твердження позивача про те, що він не відмовився від проходження медичного огляду, а лише бажав його пройти в інший день, не заслуговують на увагу, оскільки під час складання протоколу позивач надав пояснення яким підтвердив факт відмови. Крім того, станом на 19.09.2024 ОСОБА_1 медичний огляд не пройшов взагалі, що підтверджує його протиправну поведінку та наявність в діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки чинним законодавством України не передбачена можливість відмови військовозобов`язаних громадян від проходження військово-лікарської комісії під час військового стану у зв`язку з необхідністю збору врожаю. Постанова у справі є обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

27.09.2024 позивач подав відповідь на відзив, у якій виклав обставини аналогічні обставинам зазначеним ним у позові.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подав заяву в якій зазначив, що просить суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача не повідомив суд про причину неявки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Судом на підставі наданих сторонами доказів установлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач є громадянином України, віком 56 років, проживає у АДРЕСА_2 , та перебуває на обліку в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17-19).

28.08.2024 адміністратором першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 був складений протокол №1898/2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в якому зазначено, що останній 28.08.2024 об 11 год. 30 хв. проігнорував проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з мобілізацією в особливий період шляхом відмови від отримання направлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1/3540 від 28.08.2024 на проходження ВЛК, що є порушенням ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Даний протокол містить підпис особи, яка його склала та особи, яка притягується до відповідальності. Також у протоколі зазначено дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (02.09.2024 о 10 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 ). Крім того, у протоколі містяться письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він відмовляється від проходження ВЛК у зв`язку із проведенням збору врожаю та посівної на зиму, так як у господарстві немає працівників (усіх призвали до ЗСУ) і у нього немає часу на проходження ВЛК. Додатком до протоколу зазначено копія направлення на ВЛК № 1/3540 від 28.08.2024 (а.с. 7-8, 10).

02.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 була винесена постанова за № 1898/2024 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_1 28.08.2024 об 11 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 , без поважних причин, відмовився від проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з мобілізацією в особливий період шляхом відмови від отримання направлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 № 1/3540 від 28.08.2024 для проходження військово-лікарської комісії, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 11).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.09.2024 за № 1898/2024 на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене у особливий період.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення представником відповідача разом з відзивом було надано витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2023 за № 21, згідно якого ОСОБА_2 був уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП у ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 30).

Відповідно до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23.02.2022 № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 мав право складати протокол проадміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача, тому посилання останнього на те, що протокол складений не уповноваженою особою є безпідставним.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення також установлено, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказав, що відмовляється від проходження ВЛК у зв`язку з проведенням збору врожаю і посівної на зиму, та в нього немає часу на проходження ВЛК.

Чинним законодавством України взагалі не передбачена можливість відмови військовозобов`язаних громадян від проходження військово-лікарської комісії під час військового стану.

Позивачем не надано доказів про те, що він пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Відтак суд поза розумним сумнівом доходить висновку про те, що позивач свідомо ухиляється від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, що є порушенням вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Інші доводи позивача, зокрема про відсутність доказів, що під час провадження у справі по відношенню до нього виконані вимоги ст. 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП, суд також відхиляє, оскільки позивачем не зазначено у чому саме полягає невиконання зазначених вимог, та в судовому засіданні не встановлено порушення відповідачем порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а стягнення накладено у межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відтак, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст постанови складено 28.10.2024.

Суддя О. О. Огієнко