Справа № 160/12651/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соборної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
16.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Соборної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати прийняте 18.06.2015 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення №100-17.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням про нарахування податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25 000, 00 грн., вважає зазначене рішення протиправним та таким, що суперечить положенням податкового законодавства. Як слідує з позовної заяви, позивач була власницею автомобілю PORSCHE CAYENNE, з об`ємом двигуна 4134 куб. см., 2014 року випуску. Позивач вважає, що підстав для нарахування зобов`язання з транспортного податку у відповідача не було, оскільки зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти такі правила. Позивач вважає, що бюджетним періодом, з якого починає застосовуватися транспортний податок, є 2016 рік, оскільки транспортний податок введено в дію з 01.01.2015 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України», прийнятим 28.12.2014 року. Відповідно, міські ради не могли прийняти та оприлюднити свої рішення про встановлення таких місцевих податків до 15 липня 2014 року, а відтак, оподаткування транспортним податком можливе не раніше наступного бюджетного періоду, яким для цього виду податку є наступний календарний рік. Крім того, зазначає що дане авто було продано наприкінці 2014 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в тексті якого просить суд відмовити у задоволенні пред`явлених позовних вимог, із зазначенням, Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що транспортний податок це новий податок, а тому принцип стабільності, який викладено в п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України, на нього не розповсюджується, а доводи позивача стосовно того, що транспортний податок може застосовуватися до нього, як до власника транспортного засобу лише з 01.01.2016р. є помилковими, оскільки Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VІІІ, не змінює вид податку, а створює новий, отже, не можна стверджувати про зміну його елементів.
Разом з відзивом на позовну заяву, відповідачем до суду спрямоване клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. З приводу даного клопотання суд вважає за необхідне зазначити, що питання поновлення строку звернення до суду вирішено під час відкриття провадження у справі.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивач в 2014 році була власником транспортного засобу марки PORSCHE CAYENNE, з об`ємом двигуна 4134 куб. см., 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 .
26 грудня 2014 року зазначений транспортний засіб знято з обліку реєстрації, а 30.12.2014 зареєстровано у м. Київ за новим власником - ОСОБА_2
18.06.2015 Державною податковою інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення №100-17, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 25 000 грн.
Не погодившись зі спірним податковим повідомленням-рішенням позивач звернулась до суду.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Закон України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок, набрав чинності 01.01.2015р.
Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Положення пп.267.2.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.
Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями Податкового кодексу України 01 січня 2015 року, власники транспортних засобів, які використовувалися до 5 років та об`ємом більше 3000 куб. см є платниками транспортного податку.
У той же час, статтею 10 Податкового кодексу України встановлено перелік місцевих податків, в якому транспортний податок прямо не передбачений. Натомість, є податок на майно (підпункт 10.1.1 пункт 10.1), який складається із 3 (трьох) різних податків, кожен із різними елементами податку, як їх визначено п. 7.1 ст. 7 Податкового кодексу України.
Згідно із пункту 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Відповідно до положень пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Отже, транспортний податок згідно з Податкового кодексу України є місцевим податком і тому за законом не може бути встановлений безпосередньо рішенням Верховної Ради України.
Зі змісту наведених законодавчих норм випливає, що встановлення податку на майно, зокрема, в частині транспортного податку, є безумовним обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення. Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п.24 ч.1 ст.26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.143 Конституції України.
Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків. Зазначені рішення офіційно оприлюднюються відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Отже, рішення місцевої ради про встановлення місцевих податків приймається до початку наступного бюджетного періоду і набирає чинності з наступного бюджетного періоду.
При цьому, відповідно до пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Тому за умови дії підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення місцевої ради щодо встановлення місцевого податку не може набрати чинності в тому самому бюджетному періоді, в якому воно прийняте.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради № 7/600 від 28.01.2015 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» установлений, зокрема, транспортний податок.
Отже, застосування контролюючим органом положень Податкового кодексу України, з урахуванням внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» змін з метою оподаткування транспортним податком, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року, що доводить відсутність у позивача обов`язку сплачувати транспортний податок за 2015 рік.
Крім того, на момент впровадження транспортного податку позивач вже не мала у власності об`єкту оподаткування.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення прийняте Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №100-17 від 18.06.2015 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., тому стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці та на лікарняному, рішення ухвалене в перший робочий день.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Соборної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати прийняте 18.06.2015 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення №100-17.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна