Справа № 520/22548/24
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.05.2024 в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, з урахуванням індексації, розмір якої зазначений у довідці Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2024 №586.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час ознайомлення із пенсійною справою ним виявлено, що до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням не було внесено відомості щодо фактично виплаченої суми індексації грошового забезпечення. Головним управлінням Національної поліції в Харківській області на його адресу надіслано довідку про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням. Відповідачем протиправно не здійснено перерахунок пенсії на підставі поданої довідки Головного управління Національної поліції в Харківській області з урахуванням індексації. Вважає, що така відмова відповідача порушує його законні права, відтак звернувся із цим позовом до суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 14.08.2024 відкрито спрощене провадження у вказаній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, позивачу - відповідь на відзив.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана відповідачем ГУПФ України в Харківській області 15.08.2024, що підтверджується довідкою про доставку листа в електронний кабінет відповідача в системі "Електронний суд". Проте, у встановлений судом строк, представник відповідача правом надати письмовий відзив на позовну заяву не скористався, клопотань про продовження строку надання відзиву на позовну заяву, визнання позову суду не надсилав.
За правилами частини 6 статті 162 КАС України визначено, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.
Позивач - ОСОБА_1 , отримує пенсію за вислугу років з 01.05.2024 у розмірі 54% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою щодо надання довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за останні 24 місяці перед місяцем звільнення ОСОБА_1 зі служби.
Головним управлінням Національної поліції в Харківській області надало довідку від 09.07.2024 №586, яка містить відомості про нараховану та виплачену індексацію за період з 01.04.2022 по 31.03.2024.
Зі змісту позовної заяви, позивач 10.07.2024 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з 01.05.2024 у зв`язку із поданням довідки ГУНП в Харківській області від 09.07.2024 №586, яка містить відомості про нараховану та виплачену індексацію за період з 01.04.2022 по 31.03.2024.
Позивач вважає таку відмову протиправною, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Спеціальними законами, які регулюють правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ та Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ.
Відповідно до ч. 2, 3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири складові:
1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій, є однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців.
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.43 Закону України №2262-ХІІ).
Пунктом 7 Постанови №393 визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже, Закон № 2262-ХІІ передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідну проведену службовцю (працівнику) виплату не є безумовною підставою для включення її до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія. Враховуючи це, визначена у довідках, наданих позивачу, щомісячна додаткова винагорода, з якої сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, належить до видів грошового забезпечення, з яких здійснюється обчислення пенсії ( вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17).
З приводу включення в перерахунок пенсії сум індексації, суд виходить з того, що статтею 9 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Індексації підлягає заробітна плата працівників у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина України щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, від 23.10.2019 у справі №825/1832/17).
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону №2262-ХІІ.
Статтею 6 Закону №1282-ХІІ встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Згідно зі статтею 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.04.2020 у справі №638/9697/17 з приводу аналогічних правовідносин, де він вказав наступне.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
Таким чином, індексація грошового забезпечення має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.
У даному випадку також необхідно врахувати, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 522/9659/16-а.
Судом встановлено, що згідно довідки Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2024 №586 позивачу нараховувалася індексація грошового забезпечення в період з 01.04.2022 по 31.03.2024 (останні 24 місяці перед звільненням).
З огляду на те, що позивач має право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої ним індексації грошового забезпечення, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області неправомірно відмовило позивачу у проведенні перерахунку розміру пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум індексації.
Матеріали справи свідчать, що позивачу пенсія призначена з 01.05.2024 відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" .
Відповідно до ч.2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Відповідно до матеріалів справи позивач із заявою про перерахунок пенсії шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, суми індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, які зазначені у довідці Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2024 №586 звернувся 10.07.2024.
Отже, враховуючи положення ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсії позивача має бути проведено з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому позивач звернувся з відповідною заявою, тобто з 01.08.2024.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням суми індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, які зазначені у довідці Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2024 №586 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 розмір пенсійного забезпечення шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, суми індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, які зазначені у довідці Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2024 №586, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01.08.2024 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому позивач подав заяву про перерахунок пенсії).
Відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням суми індексації грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, які зазначені у довідці Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2024 №586.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова