Справа № 320/16710/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

24 жовтня 2024 року Справа № 320/16710/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Епель О.В., суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В., перевіривши клопотання Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України про поновлення строку на апеляційне оскарження та про продовження строків на усунення недоліків за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України до Масиву садівничих товариств "Ялинка" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України до Масиву садівничих товариств "Ялинка" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2024 апелянту було відмовлено в задоволенні його клопотання про поновлення строку звернення з цією апеляційною скаргою та про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі та залишено його скаргу без руху внаслідок несплати судового збору у повному обсязі та пропуску строку звернення з такою скаргою.

Копії зазначених ухвал суду апелянтом отримано в електронному кабінеті системи «Електронний суд» 11.10.24 о 12:04.

Від апелянта надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків в частині доплати судового збору та про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому він посилається на те, що Державною казначейською службою України проведено оплату судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі лише 26.09.2024 після чого, Відповідач, не зволікаючи, повторно подав цю скаргу.

Апелянт наполягає на тому, що відсутність належного фінансування з боку держави, недостатність бюджетних асигнувань є об`єктивною перешкодою для своєчасного та добросовісного користування податковим органом належними йому процесуальними правами і неухильного виконання процесуальними обов`язками, зокрема, щодо сплати судового збору.

Апелянт також відзначив, що первинна апеляційна скарга подана в межах строку, встановленого ст. 283 КАС України; повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду; ним подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору з посиланням на письмові докази та закріплене ст. 133 КАС України таке право; Позивачем частково сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн за подання апеляційної скарги відразу після отримання фінансування на вказані видатки. При цьому контролюючий орган зазначив, що не зміг здійснити доплату судового збору за подання апеляційної скарги по справі №320/16170/24 у зв`язку з критичною ситуацією в країні та відсутністю достатнього фінансування станом на сьогоднішній день.

Окрім того, Апелянт посилається на введення воєнного стану в Україні, що спричинило велике ускладнення в роботі органів державної влади.

Перевіривши зазначені клопотання, проаналізувавши ці та всі інші доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

1. Щодо продовження строків на усунення недоліків.

Так, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону, зокрема стосовно вимог до апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

При цьому, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Разом з тим, слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, які в даному випадку апелянтом не надані.

Більш того, колегія суддів відзначає, що з цією апеляційною скаргою на оскаржуване рішення апелянт звертається повторно більш ніж через чотири місяці після повернення первинної скарги, однак не сплатив судовий збір у повному обсязі.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія також зазначає, що продовження строку на усунення недоліків зі сплати судового збору у цьому випадку призведе до затягування провадження у справі та порушення розумних строків вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження та/або повернення апеляційної скарги.

Таким чином, у даному випадку судова колегія не вбачає достатніх та необхідних правових підстав, визначених ст. 121 КАС України, для продовження апелянту строку на усунення недоліків його апеляційної скарги.

Разом з тим, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для продовження строку на усунення недоліків зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

2. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Надаючи оцінку доводам апелянта, суд враховує, що для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

В розрізі розгляду питання про поновлення процесуальних строків, слід звернути увагу на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що наведені нею обставини дійсно перешкоджали їй вчасно скористатись наданим їй правом звернення до суду апеляційної інстанції.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд, надавши оцінку доводам апелянта, відзначає, що останні фактично дублюють доводи наведені у попередньому клопотанні про поновлення процесуального строку, яке за наслідками його розгляду судом залишено без задоволення.

При цьому, слід повторно наголосити, що посилання апелянта на відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Та обставина, що позивач звертався з первинною апеляційною скаргою в межах строку, встановленого ст. 283 КАС України та з появою можливості сплатити судовий збір звернувся з повторною апеляційною скаргою, не є підставою вважати поважними причини пропуску цього строку, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Не вважається безумовною підставою для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження й повторна подача апеляційної скарги у зв`язку з поверненням апеляційної скарги, про що зазначено Верховним Судом у постановах від 21 грудня 2020 року у справі № 580/1020/19 та від 04 березня 2021 року у справі №160/2538/19.

Так апелянт зазначає, що у зв`язку зі сплатою Державною казначейською службою України судового збору за подання апеляційної скарги він, без зайвих зволікань повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Однак, матеріалами справи підтверджується, що і при первинному зверненні з апеляційною скаргою, і вдруге, контролюючий орган не усунув недоліки його апеляційної скарги в повному обсязі, а тому в діях позивача не вбачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинення ним усіх можливих та залежних від нього процесуальних дій для вчасного подання апеляційної скарги.

Посилання апелянта на введення в Україні воєнного стану колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки вказане не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку. При цьому апелянт не зазначив обставини, пов`язані з воєнним станом, які об`єктивно перешкоджали йому вчасно подати апеляційну скаргу.

3. Щодо прийнятності апеляційної скарги.

Отже, станом на 24.10.2024, визначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуті, а саме: поважних причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі не наведено і судовий збір за її подання в повному обсязі не сплачено.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 299, ч. 2 ст. 321, ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України до Масиву садівничих товариств "Ялинка" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк