Справа № 200/19300/21
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю

24 жовтня 2024 року Справа №200/19300/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2022 судом прийнято рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2016, зобов`язано управління поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.04.2016 на рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк».

Рішення суду набрало законної сили 24.11.2022.

18.10.2024 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням рішення суду, посилаючись на його невиконання відповідачем, оскільки пенсію не нараховано та не виплачено.

Того ж дня, 18.10.2024, відповідачем отримано цю заяву позивача в системі Електронний суд.

Доказів виконання рішення суду відповідачем не надано.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують з положеннями норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

В рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Закон не визначає певного переліку підстав покладення на суб`єкта владних повноважень такого обов`язку. За змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення. Закон також дозволяє встановлення судового контролю одразу із прийняттям рішення у справі.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Рішення у цій справі прийнято 04.07.2022, набрало законної сили 24.11.2022, станом на теперішній час докази його виконання відповідачем відсутні.

Враховуючи встановлені обставини щодо відсутності відомостей про виконання відповідачем рішення у справі, в суду наявні підстави для зобов`язання його подати до суду звіт про виконання рішення у даній справі, зважаючи на тривалий строк з моменту набрання рішення законної сили.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 02.04.2020 у справі № 9901/598/19.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом місяця з дня отримання цієї ухвали подати суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у цій справі в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.04.2016 на рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Михайлик