Справа № 160/20386/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20386/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Білак С.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 р. (суддя: Калугіна Н.Є) в адміністративній справі №160/20386/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевченко Л.М. 26 липня 2024 р. через систему "Електронний суд" подано позовну заяву, в якій заявлено вимоги:

визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1

01 серпня 2024 р. ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевченко Л.М. через систему "Електронний суд" подано заяву про зміну предмету позову в якій заявлено вимоги:

визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 липня 2024 р. № 333 в частині призову на військову службу під час мобілізації відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 в частині призначення до Військової частини НОМЕР_1 державної спеціальної частини транспорту ОСОБА_1 ;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 в особі командира відносно військовослужбовця ОСОБА_1 щодо не розгляду його рапорту від 24 липня 2024 р. про звільнення з військової служби;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі командира розглянути рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 24 липня 2024 р. і прийняти рішення про звільнення його від проходження військової служби з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 р. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито спрощене позовне провадження.

Також 05 серпня 2024 р. ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевченко Л.М. через систему "Електронний суд" подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо направлення/переведення військовослужбовця ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевченко Л.М. подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, заявлену вимогу ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що предметом спору є призов ОСОБА_1 на військову службу та зарахування його до складу Військової частини НОМЕР_1 , а тому можливе прийняття інших рішень стосовно його переведення до іншого місця служби. Суд помилково вказав на необхідність надання доказів переведення ОСОБА_1 до іншого місця служби, не звернувши увагу, що така інформація є таємною.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що спосіб забезпечення позову про який просить позивач, не є пов`язаним з предметом позову. Також невжиття такого заходу забезпечення позову, не ускладнить виконання рішення суду або поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанова Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №420/2157/20).

В матеріалах справи наявна копія витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №333 від 15 липня 2024 р. згідно якого ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного запасу з 15 липня 2024 р. призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для проходження служби до Військової частини НОМЕР_1 (а.с.74). Також матеріали справи містять копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 №197 від 15 липня 2024 р., згідно якого ОСОБА_1 з 15 липня 2024 р. зараховано до списків особового складу частини (а.с.44).

В заяві про забезпечення позову вказано про необхідність заборони Військовій частині НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо направлення/переведення військовослужбовця ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили рішенням суду .

Суд першої інстанції вірно вказав, що спосіб забезпечення адміністративного позову про який просить позивач, не є пов`язаним з предметом позову. Предметом позову є наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов ОСОБА_1 на військову службу, наказ Військової частини НОМЕР_1 в частині призначення ОСОБА_1 на посаду, та її дії щодо не розгляду його рапорту на звільнення.

Крім того суд вірно вказав, що невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, не призведе до неможливості відновлення його порушеного права у випадку задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 р. в адміністративній справі №160/20386/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 жовтня 2024 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя С.В. Білак