Справа № 420/20002/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 07.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі №420/19462/21;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 07.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі №420/19462/21.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 16.03.2016 року по 03.01.2020 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу від 03.01.2020 року №2 позивача 03.01.2020 року звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Проте у період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення. У зв`язку з цим позивач 10 березня 2020 року звернувся із заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. Відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви позивача. Для вирішення спору позивач звернувся до суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021 року у справі №420/7620/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 року по 03.01.2020 року включно.

31.08.2021 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021 року у справі №420/7620/20 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2016 року у сумі 4145,53 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується розрахунком відповідача та платіжним дорученням.

Не погоджуючись із застосованим відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивач був вимушений повторно звертатись до суду з новим адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 року у справі №420/19462/21 зобов`язано відповідача: нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум; виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 03.01.2020 року з урахуванням березня 2018 року у якості базового місяця для нарахування індексації.

Для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 року у справі №420/19462/21 позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), 14.11.2022 року відкрито виконавче провадження №70307000.

26.03.2023 року позивачем додатково подано звернення на Урядову гарячу лінію щодо невиконання відповідачем рішення суду.

07.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі №420/19462/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 72382,59 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується повідомлення про надходження коштів.

Разом з цим, як зазначив позивач, відповідачем у порушення статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Ухвалою від 09.08.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

22.08.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, зокрема, що оскільки нараховані позивачу кошти були виплачені в порядку виконання рішення судів, питання про порушення строків виплати як підставу для виплати компенсації, які заявляє позивач, не відповідає порядку компенсації у розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.01.2020 року №2 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів грошового забезпечення (а.с. 18).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 року у справі №420/19462/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 р. по 03.01.2020 р. з урахуванням березня 2018 року у якості базового місяця для нарахування індексації.

07.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі №420/19462/21 військова частина НОМЕР_1 перерахувала на рахунок ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 у сумі 72382,59 грн. (а.с. 14).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати на користь позивача компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 цього Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, у т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно пункту 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1427, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01.01.1998, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №159 від 21.02.2001р., якою затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Порядок № 159).

У силу вимог пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно із пунктом 4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, то право на компенсацію особа набуває саме в момент отримання доходу.

При цьому, за правилами статей 3-5 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає.

З аналізу норм Закону №2050-III та Порядку №159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

У той же час, за приписами Конституції України та КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право на виплату компенсації за час затримки виконання судового рішення.

Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Наведена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 12.05.2022 у справі №815/3998/16, від 20.05.2020 у справі №815/2454/18, від 31.03.2020 у справі №817/621/18 та від 26.02.2020 у справі №826/8319/16.

Як вбачається зі змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 р. по справі №420/19462/21, невірний розрахунок належної позивачу індексації грошового забезпечення відбувся з вини військової частини, тобто органу, що нараховував і виплачував індексацію грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладене, позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, в тому числі у зв`язку з несвоєчасним нарахуванням військовою частиною недоплаченої індексації грошового забезпечення, виплаченої позивачу 07.07.2023 р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 р. по справі №420/19462/21.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 14 травня 2019 року по справі №804/2994/18, від 23 грудня 2020 року по справі №640/7975/15-а, від 05 липня 2022 року по справі №420/7633/20 та від 09 серпня 2022 року по справі №460/4765/20.

Та обставина, що позивач при звільненні з військової служби надав згоду на виключення його зі списків військової частини не позбавляє позивача права оскаржити бездіяльність військової частини щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку індексації грошового забезпечення, виплаченого 07.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 р. по справі №420/19462/21.

Також, суд вважає безпідставними доводи відповідача з приводу не розповсюдження на військову частин положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», оскільки останні суперечать сформованій позиції Верховного Суду, що спірних правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Від сплати судового збору позивач звільнений, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 07.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі №420/19462/21.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 07.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі №420/19462/21.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк тридцять днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів