Справа № 552/7460/24
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7460/24
Провадження № 2-а/552/75/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі Біжко Т.В.,

за участі:

представника позивача Ємця Ю.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом Київського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування.

Позовна заява обґрунтована тим, що 29.10.2024 працівниками Київського відділу у м. Полтаві Управління ДМС у Полтавській області на території м. Полтава виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 203 КУпАП (протокол ПР МПТ № 003107 ) та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 3400 грн (постанова ПН ПМТ № 003104 ). Постанова іноземним громадянином не виконана.

В своїй позовній заяві позивач просив затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.10.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представники Київського районного відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 29.10.2024 працівниками Київського відділу у м. Полтаві Управління ДМС у Полтавській області на території м. Полтава виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 203 КУпАП (протокол ПР МПТ № 003107 ) та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 3400 грн (постанова ПН ПМТ № 003104 ). Постанова іноземним громадянином не виконана.

Вказаний іноземець є уродженцем Німеччини, останній раз прибув в Україну 27.12.2018 через КПП «Юнаківка» по паспорту громадянина російської федерації НОМЕР_1 , виданому 04.12.2017, строком дії до 04.12.2027.

Встановлено, що 09.02.20218 в Кременчуцькому міському відділі ДРАЦС зареєстровано шлюб між громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно відомостей бази даних ЄІАС УМП Державної міграційної служби України вказаний іноземний громадянин 04.02.2019 документований посвідкою на тимчасове проживання НОМЕР_2 терміном дії до 28.01.2020 (орган видачі 5301, підстава видачі возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу)).

Вказаний вище шлюб розірвано за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області (справа №527/1012/20) від 27.07.2020.

05.02.2020 року Глобинським районним сектором Управління ДМС України в Полтавській області виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та того ж дня притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, а саме за порушення правил перебування в Україні (після закінчення терміну дії посвідки не звернувся за її обміном, проживав без документів на право проживання та ухилявся від виїзду з України).

Відносно правопорушника складено протокол про адміністративне правопорушення (ПР МПТ 000430) та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 2210 грн. (постанова ПН МПТ 000430). Постанова іноземним громадянином виконана.

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень ст. 26 Закону, п. 5,6 Розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 р. за № 806/21119 (у редакції наказу МВС України, СБУ від 22.01.2018 №38/77) (далі Інструкція) Глобинським районним сектором Управління ДМС України в Полтавській області 15.02.2020 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 03.03.2020 року.

З рішенням від 05.02.2020 про примусове повернення з України громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був ознайомлений 05.02.2020, що підтверджується його підписом у вказаному рішенні.

Громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав рішення Глобинського районного сектору Управління ДМС України в Полтавській області про його примусове повернення до країни походження або третьої країни у термін, передбачений для добровільного виконання рішення про примусове повернення. Даний факт підтверджується інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан».

Управлінням ДМС України в Полтавській області з моменту не виконання громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказаного вище рішення Глобинського районного сектору Управління ДМС України в Полтавській області про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, на постійній основі вживались заходи щодо його розшуку (встановлення його місцезнаходження/ місця проживання), шляхом надсилання відповідної інформації до правоохоронних органів. Проте, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переховувався від працівників ДМС та правоохоронних органів, що унеможливлювало вжиття відносно нього заходів правового реагування.

Отже, є обґрунтованим твердження позивача про те, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухилився від виконання рішення про примусове видворення з України.

Відповідно до положень ч. 5, ч. 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон), ч. 1 п. 1.6 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 р. за № 806/21119 (у редакції наказу МВС України, СБУ від 22.01.2018 №38/77) (далі Інструкція) іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

29.10.2024 Київським відділом у м. Полтаві Управління ДМС у Полтавській області прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Суд приходить до висновку, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив порушення вимог підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 №150, а саме не виїхав за межі України в установлений законодавством строк та пункт 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», згідно якого іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно дотримуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав рішення Глобинського районного сектору Управління ДМС України в Полтавській області від 15.02.2020 про примусове повернення до країни походження або третьої країни у термін, передбачений для добровільного виконання рішення про примусове повернення (до 03.03.2020), що є порушенням ч. 3 ст.26 Закону.

Оскільки відповідач не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення Глобинського районного сектору Управління ДМС України в Полтавській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни, не має власного житла, офіційного джерела доходів, в позивача достатньо підстав вважати, що відповідач в подальшому ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Згідно статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до п. 14 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування, втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

На підставі положень ч. 5, ч. 6 ст. 26 Закону, ч. 1 п. 1.6 Інструкції, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до частини 5 ст.30 Закону рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, крім рішень, прийнятих органами охорони державного кордону, що виконуються такими органами. Контроль за правильністю і своєчасністю виконання рішення про примусове видворення здійснює орган, який прийняв таке рішення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач добровільно не виконав рішення про примусове повернення, підстави для перебування в Україні відсутні, постійного місця проживання не має, без роботи та джерела доходів, не має достатнього фінансового забезпечення для проживання в Україні та для виїзду за межі України, є всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його видворення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Київського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування задовольнити.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Київський РВ у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, місцезнаходження м. Полтава, пров. Шкільний, буд. 6

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя Т.В.Шаповал