Справа № 580/8307/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року справа № 580/8307/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути відповідача на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 суму непогашених завданих державі збитків у розмірі 115 248,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що наказом військової частини НОМЕР_2 від 04.12.2023 №331 відповідно до статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму завданої шкоди у розмірі 173 484,90 грн, з якої непогашена частина завданих державі збитків станом на 04.06.2024 становить у розмірі 115 248,40 грн, тому позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 26.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що станом на 28.08.2024 у провадженні Третього апеляційного адміністративного суду перебуває справа №280/393/24, у якій ним оскаржується наказ військової частини НОМЕР_2 від 04.12.2023 №331, тому за результатами її розгляду відповідачем буде вчинено дії щодо добровільного відшкодування вищезазначеної суми збитків, а в разі скасування такого наказу, будуть відсутні правові підстави для її сплати на користь військової частини НОМЕР_1 .

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з грудня 2022 року по листопад 2023 року був командиром військової частини НОМЕР_3 .

У період з 29.10.2023 по 03.12.2023 було проведене службове розслідування, призначене наказом військової частини НОМЕР_4 від 29.10.2023 №371, за наслідками якого складено акт службового розслідування.

Наказом військової частини НОМЕР_4 від 04.12.2023 №331 (з основної діяльності) було:

- завершено службове розслідування, призначене наказом відповідача від 29.10.2023 №371 (п. 1);

- за порушення вимог статей 16, 36, 58, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 1.10, 2,4 Керівництва з експлуатації автомобільної техніки в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.09.2002 №219, пунктів 2.1, 2.5, 3.3, 3.40 Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.12.2016 №678, пункту 2.20 Положення по підготовці водіїв та інших фахівців автомобільної служби у Збройних Силах України та допуску їх до керування транспортними засобами, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.01.1997 №5, пунктів 2.3, 3.1.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, у відповідності до статей 45, 56 Дисциплінарного статуту ЗС України, ОСОБА_1 оголошено сувору догану (п. 2);

- відповідно до статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму завданої шкоди у розмірі 173 484,90 гривень, до якої включено: 38 400,00 гривень за шкоду завдану незаконним використанням військового та іншого майна, що призвело до його пошкодження, а саме виводу з ладу двигуна автомобіля HONDA CR-V в/н НОМЕР_5 ; 91986,10 гривень за шкоду завдану незаконним використанням військового майна, а саме експлуатацію позаштатної автомобільної техніки, що призвело до безпідставного використання пального; 43 158,80 гривень в солідарному порядку (172 635,20 / 4) за шкоду завдану державі у зв`язку з незаконним списанням пального, яке в подальшому було привласнено та передано третім особам з метою отримання прибутку (п. 3).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 14.12.2023 №366 (по стройовій частині) з 14.12.2024 позивача виключено зі списків військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення, у зв`язку із переведенням на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерів складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 .

Оскільки військова частина НОМЕР_1 перебуває на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_6 , тому на виконання Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі між військовою частиною НОМЕР_7 та військовою частиною НОМЕР_6 складено акт приймання-передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитків від 31.03.2024 №1844/1264, відповідно до якого військова частина НОМЕР_6 прийняла заборгованість з відшкодування завданих державі збитків відповідачем, яка на день складання акту приймання-передачі не погашена та становила у сумі 152 889,76 грн.

Під час проходження відповідачем військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 , у порядку, визначеному Законом України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, частина суми завданої шкоди у загальній сумі 29 645,95 грн була стягнута з грошового забезпечення відповідача.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовий частині) від 04.06.2024 №153, відповідача звільнено з військової служби.

Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачу у добровільному порядку суму непогашених завданих державі збитків у розмірі 115 248,40 грн, останній звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно із статтею 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ст. 4 Закону №160-IX особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 1 частини 1 ст. 6 Закону №160-IX визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом військової частини НОМЕР_2 від 04.12.2023 №331 відповідно до статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму завданої шкоди у розмірі 173 484,90 грн, з якої непогашена частина завданих державі збитків станом на 04.06.2024 становить у розмірі 115 248,40 грн.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 було оскаржено до суду наказ військової частини НОМЕР_2 від 04.12.2023 №331 та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі №280/393/24 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_2 №331 від 04.12.2023 в частині пункту 2 щодо оголошення підполковнику ОСОБА_1 суворої догани. у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2024 в адміністративній справі №280/393/24 скасовано в частині задоволених позовних щодо визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №331 від 04.12.2023 в частині пункту 2 щодо оголошення підполковнику ОСОБА_1 суворої догани, та прийняти у цій частини нове рішення, яким в задоволені позовних вимог в цій частині відмовити. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2024 в адміністративній справі №280/393/24 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що матеріалами праві підтверджено факт завдання ОСОБА_2 державі збитків у розмірі 115 248,40 грн, тому суд дійшов висновку, що ці грошові кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача.

При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій вказано, що спори щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень віднесено до розгляду в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення зі служби.

Враховуючи встановлені судом обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги військової частини є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 належить стягнути суму завданих державі збитків у розмірі 115 248,40 грн.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) суму непогашених завданих державі збитків у розмірі 115 248 (сто п`ятнадцять тисяч двісті сорок вісім) грн 40 коп.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА