Справа № 160/4449/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/4449/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року (суддя Озерянська С.І.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 19 січня 2023 року про збільшення суми грошового зобов`язання за військовий збір на суму 4864 грн. 15 коп.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 19 січня 2023 року про збільшення суми грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування на суму 58369 грн. 80 коп.; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № Ф- від 19 січня 2023 року з єдиного внеску в сумі 57072 грн. 69 коп.; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 19 січня 2023 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 5707 грн. 27 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року в справі № 160/3794/19 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки) позов задоволено частково. Рішення набрало законної сили 18.02.2020. Враховуючи часткове скасування рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року податкового повідомлення-рішення № від 30 січня 2019 року, податкового повідомлення-рішення № від 30 січня 2019 року, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 30 січня 2019 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30 січня 2019 року, останні, на підставі пункту 60.4 статті 60 ПК України 24 лютого 2023 року, у зв`язку з отриманням нових рішень зі зменшеними сумами, набули статусу відкликаних. Згідно розрахунків долучених до повідомлень-рішень №, №, рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимоги № Ф- від 19 січня 2023 року вбачається, що відповідачем визначено грошові зобов`язання за період 2016 рік граничний строк подання декларації по якій є 09 лютого 2017 року. Таким чином, моментом початку перебігу строків давності за вищевказаними рішеннями відповідача є саме 09 лютого 2017 року. Разом із цим, відповідач прийняв зазначені оскаржувані рішення тільки 19 січня 2023 року, тобто через 1075 день після спливу граничних строків визначених п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України. Фактично донараховано грошові зобов`язання за 2016 рік на 2170 день, з моменту настання граничного строку подання ним відповідної декларації що явно суперечить вимогам ст. 102 Податкового кодексу України. Податковим органом видано оскаржувані рішенні поза межами строків передбачених ст. 102 Податкового кодексу України, а отже останні підлягають безумовному скасуванню. За приписами пунктів 4 7 Порядку № 1204, відповідач протягом максимального строку в 4 робочі дні, починаючи з 18 лютого 2020 року, повинен був скласти та направити нові рішення, тобто граничний строк такого направлення становить 24 лютого 2020 року. У порушення наведених вимог, відповідач склав оскаржувані рішення тільки 19 січня 2023 року, тобто через 1060 днів, або 2 роки 10 місяців та 26 днів після настання граничного строку на прийняття вказаного рішення. Редакція пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу за обумовлений період часу зазнала змін. Редакція пункту 123.1 статті 123 ПК України, чинна на момент прийняття податковою оскаржуваних рішень, тобто станом на 19 січня 2023 року пом`якшувала становище, в порівнянні зі старою редакцією, оскільки передбачала штраф в розмір 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, замість застосованого оскаржуваними податковими рішеннями розміру у 25 %.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм права. Апелянт вказує, що ФОП ОСОБА_1 стверджує, що ППР, Вимога та Рішення з єдиного внеску від 19.01.2023 винесені поза межами строків позовної давності визначеної ст.102 ПКУ (з врахуванням набрання законної сили судового рішення), при визначенні розміру штрафної санкції не враховано пом`якшуючі обставини щодо застосування розміру штрафу 10% від основного платежу, ППР сформовані за не діючими (старими) формами та направлення ППР, Вимоги та Рішення з єдиного внеску від 19.01.2023 засобами поштового зв`язку (в порядку ст.42 ПКУ) на 12 день від дати винесення, а саме 30.01.2023. Отже, у зв`язку із технічними помилками, щодо відсутності всіх необхідних документів АІС «Суди» за результатами судового оскарження ФОП ОСОБА_1 донарахованих сум (про що свідчать спрямовані службові листи від 23.11.2020 № 6012/04- 36-07-16 та від 05.01.2021 №273/04-36-07-16 та від 10.02.2021 №1606/04-36-07-16-08, які додаються до відзиву) підрозділ, який здійснював перевірку, на виконання п.9 р.ІІ Порядку 1204, не мав можливості скласти ППР, Вимоги та Рішення з єдиного внеску на виконання рішення суду протягом 3 робочих днів, так як опрацювання результатів судового оскарження здійснюється після заповнення АІС «Суди» необхідними документами. Відповідно п.56 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ встановлено, що проведення перевірок, що були розпочаті до 1 січня 2021 року, розгляд заперечень платників податків до актів (довідок) таких перевірок, прийняття за їх результатами податкових повідомлень- рішень, а також їх оскарження здійснюються за правилами ПКУ, що діяли до 1 січня 2021 року. Порядком 1204 визначено форми ППР, а саме по перевіркам до 1 січня 2021 року та після 1 січня 2021 року. А отже, форми ППР направлені ФОП ОСОБА_2 відповідають вимогам діючого законодавства, визначення пом`якшуючих обставин (чи обставин що звільняють від фінансової відповідальності) на розмір штрафних санкції за документальною перевіркою ФОП ОСОБА_1 , не розповсюджуються, так як перевірка проведена до 1 січня 2021 року. Пунктом 2 р.ІІІ Порядку 1204 визначено, що ППР вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 ПКУ. Відповідно до п.42.2 ст.42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Таким чином, п.9 р.ІІ Порядку 1204 встановлено термін складання ППР, не надсилання ППР, а п.2 р.ІІІ Порядку 1204 посилається на вимоги ст.42 ПКУ, відповідно п.42.2 ст.42 ПКУ чітко визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. ФОП ОСОБА_1 отримав ППР, Вимогу та Рішення від 24.02.2023, що свідчить про додержання вимог ПКУ. Крім того, окремі порушення щодо строків складання та надсилання ППР, Вимоги та Рішення з єдиного внеску контролюючого органу не повинні сприйматися, як безумовні підстави для висновку щодо скасування таких. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення варто розцінювати як ППР, Вимогу та Рішення, що винесені та надіслані із порушенням строків, але які не змінюють суті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі №160/3794/19 (з урахуванням зупинення строків позовної давності), що є обов`язковим до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Фізична особа- підприємець ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області 17.04.1998.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 11.01.2019 видами діяльності ОСОБА_1 є : 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 47.30 роздрібна торгівля пальним, 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

З 10.07.1998 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків.

10 грудня 2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі № 160/3794/19, яким адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено частково, визнано протиправними та скасовано:

податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2019, в частині збільшення грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами-підприємцями за результатами річного декларування на загальну суму 130082,80 грн, з них за основним платежем на 104066,24 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 26016,56 грн;

податкове повідомлення-рішенням № від 30.01.2019, в частині збільшення грошового зобов`язання зі сплати військового збору на загальну суму 8744,23 грн, з них за основним платежем на суму 6 995,38 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1748,85 грн;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 30.01.2019 в частині визначення до сплати недоїмки по єдиному внеску на суму 66758,52 грн;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30.01.2019, в частині штрафу в розмірі 26445,26 грн.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.01.2019 №, № , № , № , прийняті Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року по справі № 160/3794/19, відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року в адміністративній справі № 160/3794/19 повернуто заявнику.

Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року в адміністративній справі № 160/3794/19 набуло законної сили 18.02.2020.

19.01.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі акта № 3243/04-36-13-05/ від 25.01.2019 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 по справі № 160/3794/19 прийнято податкове повідомлення рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір ( 11011000) за податковим та/або іншими зобов`язаннями в розмірі 3891,32 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 972,83 грн.; податкове повідомлення рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) за податковим та/або іншими зобов`язаннями в розмірі 46695,84 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 11673,96 грн.

19.01.2023 податковим органом складена вимога про сплату боргу ( недоїмки) № Ф-, відповідно якої податковий орган, відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів, акта документальної перевірки№ 3243/04-36-13-05/ від 25.01.2019 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 по справі № 160/3794/19, вимагав сплатити недоїмку в сумі 57072 грн. 69 коп. зі сплати єдиного внеску.

19.01.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області також прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, розглянувши рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 № 160/3794/19 та матеріали перевірки №3243/04-36-13-0.5/ 25.01.2019 з питань правильності нарахування, обчислення, та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якою виявлено порушення пп..4 ч.1 ст.4. п.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464-УІ від 08.07.2010, якою виявлено порушення п. 4 ч. 1 от 4 п. 2 ст. 6. п. 2 ч, 1 ст, 7, п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (найменування законодавчого акта, номер статті (пункту, підпункту), і за наслідками якої донараховано 57072 гри. 69 коп. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вирішила застосувати штрафні санкції в таких розмірах: 5707 грн.27 коп.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення, вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій від 19.01.2023, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 54 ПК України регламентовано порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.1 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (…).

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пункту 60.3 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Згідно з пунктом 60.4 статті 60.4 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відповідно до пунктів 5, 7 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Аналогічне за своїм змістом положення щодо терміну складення контролюючим органом нового податкового повідомлення-рішення у випадку скасування попереднього містилося й у пункті 3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 листопада 2012 року №1236, який був чинний до 28 грудня 2015 року.

Проаналізувавши наведені вище приписи законодавства колегія суддів дійшла висновку, що у разі, якщо за результатами судового оскарження грошове зобов`язання, визначене платнику податків оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, зменшується, платникові податків направляється окреме податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами судового оскарження.

Тобто, за наслідками оскарження позивачем в судовому порядку податкових повідомлень-рішень №, №, № від 30 січня 2019 року та постановлення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 10 грудня 2019 року рішення про часткове скасування означених вище податкових повідомлень-рішень, у контролюючого органу виник обов`язок щодо прийняття ФОП ОСОБА_2 нових податкових повідомлень-рішень протягом 3 днів з дня отримання ним ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року по справі № 160/3794/19 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року повернуто заявнику, в отже рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року в адміністративній справі № 160/3794/19 набуло законної сили 18 лютого 2020 року.

Матеріалами справи встановлено, що 19 січня 2023 року контролюючим органом на підставі акту перевірки від 25 січня 2019 року та з врахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/3794/19, яке набуло законної сили 18 лютого 2020 року, прийнято податкові повідомлення-рішення, вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій.

Отже, нові податкові повідомлення-рішення № , № від 19 січня 2023 року Головного управління ДПС в Дніпропетровській області, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за військовий збір на суму 4864 грн. 15 коп. та суму грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування на суму 58369 грн. 80 коп., було складено податковим органом лише 19 січня 2023 року, тобто за спливом майже трьох років після дати набрання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року законної сили (18 лютого 2020 року).

Крім того, прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 19 січня 2023 року відбувалось за окремої процедури, що передбачена у разі відкликання раніше прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Тому, твердження відповідача про необхідність застосування положень статті 102 ПК України щодо строку визначення грошових зобов`язань (1095 днів) є безпідставними та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями №, № від 19 січня 2023 року не визначались нові грошові зобов`язання або штрафні санкції, останні прийнято виключно на виконання судового рішення, яким фактично зменшено суми штрафних санкцій, які були визначені попередньо.

При цьому, відповідач прийняв спірні повідомлення-рішення 19 січня 2023 року, що є порушенням встановленого триденного строку більше, ніж на три роки, а тому контролюючий орган оспорювані податкові повідомлення-рішення виніс з порушенням норм податкового законодавства.

Аналогічне правозастосування викладено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2021 року у справі №640/7428/19.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки податкові повідомлення-рішення від 19 січня 2023 року прийняті з порушенням норм податкового законодавства, а тому вони є протиправними і підлягають скасуванню, а позовні вимоги слід задовольнити повністю. Відповідно апеляційна скарга позивача по суті спору задоволенню не підлягає.

Основний довід відповідача зводиться до того, що спірні податкові повідомлення-рішення, вимога та рішення прийняті на узгоджену в судовому порядку суму грошового зобов`язання. Підрозділ який здійснював перевірку не виніс необхідні податкові повідомлення-рішення у строки передбачені Порядком 1204, оскільки в інформаційних базах даних відповідача у вкладці «апеляційне та судове оскарження» підсистеми «Податковий аудит» ІКС «Податковий блок» була відсутня відповідна інформація. На підтвердження було надано службові листи від 23 листопада 2020 року, 05 січня 2021 року та від 10 лютого 2021 року.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанцій, що зволікання податкового органу з прийняттям нових податкових повідомлень-рішень, зважаючи на обізнаність набрання законної сили рішенням суду від 10 грудня 2019 у справі №160/3794/19 та зазначенням у листах про неможливість сформування нових податкових повідомлень-рішень через відсутність у внутрішній базі інформації щодо вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій від 30 січня 2019, що свою чергу, несвоєчасне або неналежне виконання посадових обов`язків працівниками податкового органу не може бути поважною причиною, яка б виправдовувала таке надмірне зволікання з прийняттям рішень.

Більш того, у даному випадку контролюючим органом не приймалося нового податкового повідомлення-рішення майже 3 роки, з огляду на що йдеться не про пропуск триденного строку. Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не було допущено «окремих недоліків щодо форми й змісту» у спірному податковому повідомленні-рішенні, як на цьому наполягає відповідач, а пропущено преклюзивний строк його прийняття.

Також, посилання відповідача на зупинення строків враховуючи запроваджений в державі карантин є безпідставними, оскільки відповідачем було допущено порушення строків на прийняття нових рішень, передбачених Порядком 1204 та до набрання чинності Законом України від 13 травня 2020 року №591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, абзацом 10 пункту 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, відповідно факт запровадження карантинних заходів та зупинення строків, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України, запроваджене вказаним законом не впливають на спірні правовідносини. В ході розгляду справи відповідач не зміг навести обґрунтованих причин, з яких він був змушений зволікати із прийняттям нових податкових повідомлень-рішень протягом такого тривалого періоду часу.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко