Справа № 352/2413/24
Суддя: ОЛІЙНИК М. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/2413/24
Провадження № 2-а/352/22/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

11.09.2024 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1005 від 29.08.2024 за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) про накладення на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначив, 13.06.2024 йому намагалися вручити повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте він не відмовляючись від отримання повістки, повідомив, що не зможе з`явитися у вказану дату, оскільки зайнятий роботою. Коли ж він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.08.2024, на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення та постановою від 29.08.2024 було накладене адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000 грн. Вважає, що підстави неявки на вказану дату та час є поважними, а відтак постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням законодавства.

Ухвалою від 13.09.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 01.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку і прибувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 про що було складено відповідний акт, пояснив, що зайнятий на роботі і не встигає. У вказану у повістці дату 13.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув. Прибув лише 26.08.2024 і в його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення та повідомлено про дату та час його розгляду, про що останній розписався і заперечень не висловив. На розгляді протоколу ОСОБА_1 був присутній, та його копію отримав, про що свідчить його власноручний підпис. Враховуючи те, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.2 ст.17 Закон України «Про оборону України», який включає дотримання правил військового обліку абз. 7 ч. 3, абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.22 Закону України «Про мобілізацію» і вчинив таке порушення в умовах особливого періоду його законно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити адміністративний позов на підставах, викладених у ньому. Додатково пояснив, що від отримання повістки він не відмовлявся, а повідомив про неможливість прибуття через зайнятість на роботі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку із військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про загальну мобілізацію.

Період з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні визначається як особливий період (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Вчинення таких дій в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( частина 3 ст. 210-1).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема ст.210-1 КУпАП) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Суд встановив, що 29.08.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виніс постанову від 29.08.2024 №1005 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

За змістом постанови суть правопорушення полягає у тому, що 26.08.2024 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення відстрочки від призову на військову службу по мобілізації. У ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 будучи належним чином оповіщеним 13.06.2024 про необхідність явки 13.06.2024 о 09:00 в ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних, однак відмовився від отримання повістки, про що було складено акт відмови від отримання повістки, у вказаний час не прибув, чим вчинив правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1КУпАП від 26.08.2024 №9/2945, ОСОБА_1 роз`яснено права, повідомлено про розгляд справи о 10 годині 29.08.2024. ОСОБА_1 підтвердив своїми підписами у протоколі те, що він ознайомлений із змістом протоколу, роз`ясненими правами, датою розгляду справи.

12.06.2024 ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про необхідність явки на 09 год 13.06.2024, що підтверджено відповідним актом від 13.06.2024.

Крім того, даний факт відмови від отримання повістки та факт неприбуття на вказану дату підтверджено рапортом начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 від 26.062024.

Отже, підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він не з`явився у вказаний у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів того, що позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду не надано.

Неявка ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 13.06.2024 не заперечується і самим позивачем.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу позивача, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону. При цьому, встановлено вину ОСОБА_1 , долучено докази підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, звернення, рапорт, копія повістки, акт відмови від отримання повістки.

Позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. У вказаній постанові міститься підпис позивача про отримання її копії та не заперечується ним у позові.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Максим ОЛІЙНИК