Справа № 160/20450/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
29.07.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), у якій просить:
- визнати протиправною діяльність комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації стосовно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації стосовно ОСОБА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з письмовим зверненням про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме у зв`язку із знаходженням на його утримання трьох неповнолітніх дітей, про що подав відповідні документи, однак відповідач у задоволенні поданої заяви відмовив. Підставою для відмови стало те, що згідно доданих до заяви документів позивач є батьком однієї дитини. Позивач зазначає, що визначальним фактором є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей, тому вважає дії комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині відмови надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації протиправними. Отже, для отримання відстрочки на даній підставі необхідно надати підтверджуючі документи на утримання трьох і більше дітей віком до 18 років, що і було зроблено позивачем. Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою суду від 02.08.2024 відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Адміністративний позов та копія ухвали від 02.08.2024 отримані відповідачем в системі «Електронний суд» 29.07.2024 та 02.08.2024 відповідно, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 7 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.
Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслано до суду відзиву на адміністративний позов та не повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
24.04.2020 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , про що 06.05.2020 зроблено відповідний актовий запис №259 та Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про народження.
Згідно виданого 25.01.2008 виконкомом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , 13.01.2008 у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_5 , про що 08.01.2008 зроблено відповідний актовий запис №08.
Згідно виданого 25.04.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , 17.04.2012 у ОСОБА_6 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_7 , про що 25.04.2012 зроблено відповідний актовий запис №385.
Посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим Управлінням гуманітарної політики Нікопольської міської ради 20.07.2020, надано ОСОБА_2 (мати) та ОСОБА_1 (батько) право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, діти ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2012 року народження, ОСОБА_3 , 2020 року народження.
14.03.2023 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладений шлюб, про що 14.03.2023 зроблено відповідний актовий запис №86 та Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_8 , прізвище дружини - ОСОБА_9 .
Відповідно до акту фактичного проживання від 03.06.2024, складеного Квартальним комітетом №23 м. Нікополя, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , про що свідчать сусіди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Згідно складеного 04.06.2024 посадовими особами Служби у справах дітей Нікопольської міської ради акту обстеження житлово-побутових умов, на підставі заяви ОСОБА_1 , з метою підтвердження спільного проживання, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , приватний будинок, житло знаходиться на 1 поверсі 1-поверхового будинку, складається з 4 кімнат; санітарно-гігієнічні умови: задовільні; для виховання, розвитку навчання та проживання дітей створені задовільні умови, у дітей окремі кімнати; за даною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації, проживають без реєстрації: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Висновки: житлово-побутові умови за адресою ОСОБА_13 , 81 задовільні, ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , займається вихованням дітей, забезпеченням, діти називають ОСОБА_1 батьком, зі слів старшої дитини ОСОБА_14 проживають разом більше 10 років, в родині панують гарні відносини, взаєморозуміння та повага.
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та підтвердними документами щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за результатами розгляду якої комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 надано позивачеві повідомлення за вих. №34/903 від 09.07.2024.
За результатами розгляду поданої позивачем заяви повідомлено, що протоколом від 09.07.2024 №8 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: в зв`язку з відсутністю документів, передбачених додатком 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, а саме: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю) або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків , який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину. У наданому пакеті документів лише одне свідоцтво про народження дитини, у якому зазначено батьківство військовозобов`язаного. Інші документи, що підтверджують факт утримання дітей відсутні.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-XII).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною чотирнадцятою статті 2 Закону №2232-XII установлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:
ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;
військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.
Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII установлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_8.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Порядок №560).
Пунктом 56 Порядку №560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_9 (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного ІНФОРМАЦІЯ_10 (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Абзацом першим пункту 58 Порядку №560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного ІНФОРМАЦІЯ_10 або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
За правилами пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
У контексті спірних правовідносин предметом доказування є доведеність перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років як підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач має одну біологічну дитину, ІНФОРМАЦІЯ_7 , та разом з його сім`єю проживають дві доньки дружини позивача, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , біологічними батьками яких є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
За положеннями частини першої статті 260 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.
Відповідно до частини першої статті 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Отже, позивач, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , має право на участь у вихованні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за умови проживання однією сім`єю, проте обов`язок щодо її утримання у позивача як вітчима виникає за умови, якщо в останньої немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їй належного утримання.
Позивачем не надано відповідачу доказів на підтвердження усиновлення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , як й не надано доказів безпосереднього утримання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 саме позивачем.
Таких доказів не надано й до суду.
Крім того, позивачем ані відповідачу, ані до матеріалів справи не подано доказів ненадання батьками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 утримання їх неповнолітнім дітям.
Інших доказів відсутності факту утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неповнолітніх доньок позивачем не надано, а судом не встановлено.
Також, суд зауважує, що акт обстеження житлово-побутових умов від 04.06.2024 не може доводи факт утримання позивачем ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , адже спільне проживання за однією адресою жодним чином не доводить перебування на утриманні позивача неповнолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Відтак, в ході судового розгляду не підтверджено факт знаходження на утриманні ОСОБА_1 трьох дітей віком до 18 років.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок про відсутність у відповідача правових підстав для надання позивачеві відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Судові витрати за подання позову до суду розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський