Справа № 344/16267/24
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Бурянної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05.09.2024 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10.09.2024 адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2024 року близько 11:38 год. позивач рухався в напрямку міста Коломия дорогою Н-10 де при виїзді із смт.Отринія не здійснивши ще в`їзд в с.Глибоке, був зупинений працівниками поліції, які розміщувалися на узбіччі зустрічного напряму. Підставою для зупинення було начебто перевищення швидкості. Поліцейським за перевищення швидкості винесено постанову серія ЕНА № 2928996. Із вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та такою, що підлягає до скасування. Вважає, що працівниками поліції допущено грубі порушення вимог закону, а саме невірно вказано місце вчинення правопорушення, так як в постанові серія ЕНА № 2928996 місце вчинення правопорушення зазначено як с. Глибоке. Також, вимірювання швидкості відбулося із порушенням закону, оскільки був відсутній знак 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" в напряму руху його транспортного засобу на вказаному відрізку за наявності якого можливе адміністративна відповідальність. Працівниками поліції не надано жодних доказів щодо способу використання та закріплення приладу ТruСаm, яким поліцейський здійснював вимірю швидкості руху його авто. Таким чином, позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 2928996 від 28.08.2024.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції скористався правом відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що 28.08.2024 близько 11 год. 29 хв. екіпажем УПП в Івано-Франківській області ДПП під час несення служби на автодорозі Н-10 «Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці - Мамалига», на 133 км - с. Глибока Коломийського району Івано-Франківської області за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruСАМ 11LT12.0J20 (серійний номер TC00S397) виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., чим порушив пункт 12.4 ПДР. Поліцейським подано сигнал про зупинку ТЗ. Після зупинки ТЗ поліцейський підійшовши до водія, представився, проінформував водія про причину зупинки, а саме про те, що водій рухався зі швидкістю 80 (вісімдесят) км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на тридцять (тридцять) км/год., чим порушив пункт 12.4 ПДР. Після виконання вимог, передбачених статтею 18 та статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський висловив вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених підпунктами (а), (б), (ґ) пункту 2.1 ПДР. Водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивача ознайомлено з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським, після розгляду справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2928996 від 28.08.2024 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Згідно зі статті 285 КУпАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження та виконання, вручено копію постанови, що підтверджується підписом позивача, у постанові в графі № 9.

Звертають увагу суду на те, що на відміну від пристроїв фіксації старих зразків, які не фіксували в режимі фото-відео та фіксували швидкість найближчого предмету який рухається, прилад ТruСАМ вимірює швидкість об`єкта на який наведено лазерний приціл (на відео позначається курсором).

Крім того, у зв`язку з тим, що 28.08.2024 фіксація руху транспортного засобу під керуванням позивача проводилась не в автоматичному режимі, то в такому випадку розміщення інформаційно-вказівного знаку 5.76 не є обов`язковим.

Вважають пояснення позивача такими, що не містять в собі обґрунтування щодо звільнення його від адміністративної відповідальності, а лише спрямовані на уникнення від відповідальності без належних на те правових підстав. З огляду на все вищезазначене, просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За пунктом 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

Згідно із вимогами ч. 1ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 2928996 поліцейського 1 взводу 1 роти УПП в Івано-Франківській області Євтодьєв Р.Є. від 28 серпня 2024 року, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за те, що 28.08.2024 11 год. 33 хв. с. Глибока Коломийського району Івано-Франківської області, дорога Н-10, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 80 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. До постанови додається відео з приладу ТruСАМ ТС008397 (а.с.4).

Оглядом наданого відповідачем відеозапису на диску DVD-R та фотознімків з приладу ТruСАМ ТС008397 встановлено, що дійсно водій транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 80 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., чим порушив пункт 12.4 ПДР.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП зафіксовано у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Щодо посилання позивача на те, що вимірювання швидкості автомобіля відбулося із порушенням закону, то суд зазначає наступне.

Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 9 ч.1 ст. 31 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Тобто, положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruСam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Крім цього, представником відповідача додано до відзиву письмові докази, що підтверджують, що застосування приладу TruСam LTI 20/20 є законним, оскільки визначене чинним Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність».

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, встановлено, що засіб вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruСam №ТС001146 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.

Таким чином, дані з фотознімків та відеозапису, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruСam, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказовий характер у питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху.

Тобто, обставин, які б виключали можливість застосування приладу LT1 20/20 TruСam №ТС001146 судом не встановлено.

Щодо посилань позивача на відсутність інформаційно-вказівного знаку, то фіксація руху проводилася не в автоматичному режимі, тому розміщення інформаційно-вказівного знаку 5.76 не є обов`язковим.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доводи позивача щодо допущених відповідачем процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження належними доказами та спростовуються наявним в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення - відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 121, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Богдан АТАМАНЮК