Справа № 160/9328/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/9328/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року (суддя Маковська О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 , зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 09 серпня 2019 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 09 серпня 2019 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року в адміністративній справі № 160/9328/19 змінено, викладено четвертий та п`ятий абзаци резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 07 жовтня 2019 року».

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року в адміністративній справі № 160/9328/19 залишено без змін.

Від представника позивачів ОСОБА_3 до суду надійшла заява про встановлення судового контролю, в якій заявник просить зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подати звіт про виконання рішення суду від 24.02.2020 у справі №160/9328/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення судового контролю повернуто без розгляду.

Представник позивача, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд ігнорує порядок подання документів через систему Електронний суд та не сприймає застосування системи «Електронний суд». Слід звернути увагу, що в цій справі за поданими представником через електронний суд заявами ухвалено значну кількість судових рішень. Зокрема, ухвалою 22 вересня 2023 року по справі № 160/9328/19 суддею Маковська О.В. заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю повернуто без розгляду. Суд зазначив, що заява позивача про встановлення судового контролю є очевидно безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим, вказана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду. Отже суд системно незаконно, з різних підстав повертає заяви, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення. Такі дії є свідомим, умисним перешкоджанням в доступі до правосуддя, що є підставою звернення до Вищої ради правосуддя.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна заява підписана особою, у якої відсутні повноваження на вчинення таких дій. В оскарженій ухвалі суд зазначив, що до позову додано відскановану копію довіреності на окремих аркушах, не скріплених між собою, складеною в м. Тель-Авів, Ізраїль, надана копія довіреності діяти від імені позивача містить фотокопію апостилю на окремому аркуші, у той час як пунктом 13 Правил чітко визначено, що не дозволяється розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостиля, кількість скріплених аркушів довіреності з апостелем не підтверджена підписом посадової особи, яка проставляла апостиль, та не містить печатку компетентного органу так, щоб одна її частина була на аркуші з апостилем, а інша на останній сторінці документа, а тому з фотокопії апостилю та безпосередньо з її змісту неможливо встановити документ, на якому він був проставлений або якого він стосується.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 2 ст. 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до ч. 2 ст. 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 7 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною 1 ст. 18 КАС України встановлено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 18 КАС України Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 30 підрозд. 2 Підсистема «Електронний суд» розділу III «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21 встановлено, що Користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Відповідно до п. 31 підрозд. 2 Підсистема «Електронний суд» розділу III Положення про ЄСІТС надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Отже, електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми Електронний суд, видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі Електронний суд, що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису.

Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі Електронний суд.

Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему Електронний суд, при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою Електронний суд самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

У постанові від 30.06.2021 у справі № 380/830/21 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначав, що особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині сьомій статті 59 КАС України та пункті 9 Положення про АСДС, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми Електронний суд електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично.

Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ, не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.

При цьому, у випадку звернення до суду через підсистему Електронний суд суди мають перевіряти відповідність вчиненої представником дії наданому представнику обсягу повноважень, визначеному в електронному дорученні.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 300/1329/20, № 580/140/23 від 30.03.2023, № 580/142/23 від 03.08.2021.

Висновки суду першої інстанції про те, що заява підписана особою, повноваження якої не підтверджені відповідно до вимог ст. 59 КАС України, ґрунтуються на тому, що надані через систему «Електронний суд» до суду ксерокопія апостилю не є документом, що посвідчує адміністративну процесуальну дієздатність ОСОБА_3 , як повноважного представника позивачів.

Втім, із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Так, заява про встановлення судового контролю складена та подана до суду через систему «Електронний суд», додатки до неї містять довіреність у форматі pdf, яка сформована безпосередньо в системі «Електронний суд» на підставі довіреності від 28.04.2021, складеної у м. Тель-Авів, Ізраїль.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 59 КАС України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з ч. 8 ст. 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Таким чином, у разі звернення фізичної особи до суду через її представника суду має бути надано оригінал або належним чином завірена копія документу, що підтверджує його повноваження.

При цьому, згідно з пунктом 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

В порушення наведених норм представником позивача не було додано до позовної заяви належним чином засвідченого документу про його повноваження.

Отже, відсутні докази на підтвердження повноважень ОСОБА_3 на підписання та подання позовної заяви від імені позивача.

Водночас у постанові від 19.09.2018 року у справі № 569/907/18 Верховний Суд дійшов висновку, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень…

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права і постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та, з огляду на приписи статті 320 КАС України, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слід задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко