Справа № 160/13245/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13245/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року

у справі № 160/13245/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 № 42 від 14.07.2023 Про результати службового розслідування в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №160/13245/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Судом встановлено, що предметом оскарження є наказ військової частини про завершення службового розслідування. Зазначено, що позивач навів зауваження до процедури проведення службового розслідування, кожне з яких є необґрунтованим. Разом з цим, сам позивач факт вчинення ним правопорушення визнав, в зв`язку з чим навіть в разі підтвердження стверджуваних порушень в ході проведення службового розслідування, вони не вплинули б на достовірність зроблених відповідачем у службовому розслідуванні висновків щодо факту вчинення позивачем правопорушення. Суд зауважив, що позивач неодноразово посилався фактично на вимушений характер вчинення ним відповідного правопорушення. Водночас, в цій справі суд не вирішує питання притягнення позивача до відповідальності, в зв`язку з чим позбавлений підстав для оцінки відповідних доводів позивача, які зводяться до твердження про перебування позивача в стані крайньої необхідності. Такі доводи можуть мати місце під час вирішення питання про притягнення позивача до відповідальності або під час оскарження актів відповідача про таке притягнення, однак спірним наказом позивача до відповідальності не притягнуто.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №160/13245/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що під час проведення службового розслідування, до складу комісії не залучено безпосереднього начальника позивача. Також під час проведення службового розслідування відповідач не встановив усі обставини, що мають значення для справи, не повідомлено позивача про проведення службового розслідування та не ознайомлено з правами та обов`язками. Вважає, що службове засідання проведено на підставі неіснуючих доказів. Зазначає, що судом не взято до уваги обставини які слугували підставою для самовільного залишення місця розташування військової частини.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №60 від 20.04.2023 року старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 №60.

Командиром 3 роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 03 липня 2024 року подано рапорт № 671 командиру військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого старший солдат ОСОБА_1 01.07.2023 приблизно о 18:00 годині виїхав на власному автомобілі з місця розташування військової частини НОМЕР_1 до місця подальшого несення служби у 1 МБ 54 ОМБР. 03 липня 2023 року приблизно о 12:00 годині виявилося, що його зброя здана на збереження. На телефонний дзвінок військовослужбовець відповів, що знаходиться у м. Токмак Дніпропетровської області і повертатись у свій підрозділ, який дислокується у м. Сіверськ не має наміру. Запропоновано зняти ОСОБА_1 з усіх видів забезпечення та розпочати службове розслідування .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 135 від 03.07.2023 року у зв`язку із самовільним залишенням частини ОСОБА_1 виключено зі всіх видів забезпечення на підставі рапорту № 671 від 03.07.2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №80 від 04.07.2023 року призначено службове розслідування щодо ОСОБА_1 . Проведення службового розслідування доручено начальнику служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_3 .

Командиром військової частини НОМЕР_1 складене донесення №971 від 04.07.2023 року про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) старшим техніком 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 .

14 липня 2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 затверджено акт службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 з метою ухилення від військової служби старшим техніком 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 . Актом встановлено факт самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №42 від 14.07.2023 року службове розслідування визнано завершеним, командирам підрозділів наказано довести про вказаний випадок до особового складу, провести додаткові заняття, надано окремі вказівки посадовим особам відповідача, зокрема, помічнику з правової роботи наказано направити повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, до органу досудового розслідування відносно ОСОБА_1 .

Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №1123 від 22 липня 2023 року направлено Директору Територіального управління ДБР у м. Краматорську, Керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 19 лютого 2024 року зареєстровано кримінальне провадження №0000546, згідно фабули якого ОСОБА_1 01.07.2023 року самовільно залишив місце несення служби підрозділ відповідача в АДРЕСА_1 .

Вважаючи протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №42 від 14.07.2023 року, позивач, звернувся до суду.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 за №1503/31371 (далі Порядок №608).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

- невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

- дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

- втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

- порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

- повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

- вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

- скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

- надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України Про запобігання корупції, а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Порядок проведення службового розслідування врегульований нормами розділу ІІІ Порядку №608, відповідно до якого рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.

До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в цій справі відповідачем надано рапорт командира роти, в якій позивач проходив військову службу, на підставі якого призначено службове розслідування, що свідчить про проведення службового розслідування за участю безпосереднього начальника позивача (командира роти). Вимог щодо включення безпосереднього керівника до складу комісії, норми Порядку № 608 не містять.

Приписи п. 3 розд. IV Порядку №608 визначають, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Матеріали справи свідчать, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 №80 про призначення службового розслідування прийнято 04.07.2023, та проведено службове розслідування у період відсутності ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 , що свідчить про об`єктивну неможливість повідомлення позивача про службове розслідування та ознайомлення позивача з його правами та обов`язками під час службового розслідування з незалежних від відповідача причин.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що наявними у матеріалах справи та зібраними під час службового розслідування документами та доказами підтверджується факт самовільного залишення позивачем військової частини, а саме- такими доказами є : рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_2 , пояснення солдатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того, як вірно зазначено судом позивач сам визнавав факт вчинення ним відповідного діяння, що нівелює можливе значення відсутності доказів вчинення такого діяння, адже сам позивач факт вчинення такого діяння підтвердив.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 №42 від 14.07.2023 року фактично виконано шляхом направлення Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №1123 від 22 липня 2023 року Директору Територіального управління ДБР у м. Краматорську, Керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 та реєстрації кримінального провадження. Отже, доводи позивача про вимушений характер вчинення ним відповідного правопорушення мають бути розглянуті під час вирішення питання про притягнення позивача до відповідальності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах доводів апеляційної скарги підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №160/13245/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко