Справа № 715/2929/24
Суддя: Маковійчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 715/2929/24
Провадження № 2-а/715/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернiвецької області

в складi: головуючого Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання Затолошної Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митної служби про скасування постанови про порушення митних правил -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до Чернівецької митниці ДМС, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.07.2024 року постановою у справі про порушення митних правил № 0683/40800/24 її визнано винною у чинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, а саме в розмірі 104 714,28 грн.

Вважає, що винесена постанова прийнята з порушенням принципу обґрунтованості в частині визначення розміру адміністративного стягнення, оскільки ґрунтується на неналежних доказах, а саме на висновку експерта від 30.07.2024 року № -041, відповідно до якого загальна вартість товару а саме 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz становить 349 047,60 грн., при цьому зазначає, що працівниками митного органу не проводився відбір товару для проведення експертизи, зокрема, відсутня постанова митного органу про здійснення огляду та доставлення товару до місця проведення експертизи, а також протокол, який би фіксував, що проводився відбір зразків. Замість цього у висновку СЛЕД Держмитслужби зазначено, що огляд товарів проводився вибірково за місцем його зберігання на складі п/п «Порубне - Сірет», основою для проведення експертизи об`єктом дослідження не був представлений у спеціальному порядку товар, у обсязі і кількості достатніх для належного проведення дослідження. Натомість експертиза проводилася на підставі огляду фар на складі митниці, що суперечить подяку, встановленому МК України.

Крім того, вказує на те, що зі змісту висновку експертизи СЛЕД Держмитслужби вбачається, що «при визначенні вартості об`єктів експертизи враховано наявне маркування на товарі, а також цінову інформацію, щодо пропозиції продажу ідентичного товару в мережі Інтернет». Вважає, що вказані відомості не можуть вважатися належними та достовірними, оскільки посилання, що є у висновку «Список використаних джерел» не підтверджують вартість товару в Європі на вторинному ринку та жодне із наведених посилань не містить прямої інформації про продаж «аналогічних» товарів передніх фар іноземного виробництва, згідно маркування до автомобіль марки Mercedes-Benz.

Крім того, зазначає, що у висновку експертизи СЛЕД Держмитслужби не міститься обґрунтування, що оглянутий товар справді є оригінальним примірником передніх фар іноземного виробництва, згідно маркування до автомобіля марки Mercedes-Benz, а не є копією, реплікою чи іграшкою, що може продаватися за нижчою ціною.

Вказує на те, що фактурна вартість ввезеного товару є значно нижчою та на день ввезення товару на митну територію України становила 3 355,00,00 RON, що підтверджується даними з рахунку-фактури, відповідно до архіву курсу валют Національного банку України еквівалентно 29758,85 грн. і відповідно розмір штрафу, що слід було застосувати до неї 8927,67 грн., замість 104 714,28 грн.

Атому просить визнати постанову у справі про порушення митних правил № 0683/40800/24 протиправною та змінити захід стягнення застосований відносно неї зі штрафу у сумі 104 714,28 грн. на штраф у сумі 8927,67 грн. та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Відповідач Чернівецька митниця подала до суду відзив на позов, просила відмовити у задоволенні позову. При цьому посилалася на те, що позивач, при в`їзді в Україну не задекларувала товар, зокрема, 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz вартістю 349 047,60 грн., що підтверджується висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 30.07.2024 року № -0441, тому позивачка була притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом в становлено, 11.07.2024 о 02 год. 47 хв. у зону митного контролю пункту пропуску п/п Порубне Сірет Чернівецької заїхав автомобіль марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . В якості пасажира в даному автомобілі знаходилася ОСОБА_1 . Вказані особи слідували в Румунії до Україну в приватних справах. Водій ОСОБА_4 та пасажирка ОСОБА_5 обрали проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

В ході митного контролю транспортного засобу та речей ОСОБА_6 виявлено товар, а саме: 11 передніх фари іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz, без ознак бувших у використанні. Вказаний товар знаходився в багажному відділенні автомобіля на підлозі в поліетиленовій плівці, перемотані клейкою стрічкою для зручності транспортування. Доступ нічим не утруднювався та став можливим відразу після відкриття багажних дверей автомобіля, розрізання клейкої стрічки, розрізання поліетиленової плівки та виймання фар. Під час здійснення митних формальностей встановлено, що загальна вартість вищевказаного товару становить 275 000 грн.

Виявлений товар, згідно ст. 370 МК України не відноситься до переліку товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

ОСОБА_5 митний контроль пройшла та визнала виявлені товари своєю власністю.

11.07.2024 року відносно ОСОБА_6 складено протокл про порушення митних правил № 683/408000/24.

19 липня 2024 року постановою головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Чернівецької митниці призначено проведення товарознавчої експертизи 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz для визначення вартості представлених на дослідження предметів. Проведення вказаної експертизи доручено СЛЕД Держмитслужби.

Згідно висновку експерта від 30.07.2024 року № -0441 СЛЕД Держмитслужби вартість товару, а саме 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz становить 349 047,60 грн.

Постановою заступника начальника Чернівецької митниці ОСОБА_7 у справі про порушення митних правил № 0683/408000/24 від 21.08.2024 ОСОБА_1 визнано винною за ч. 2 ст.471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, а саме в розмірі 104 714,28 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням положень ч.1 ст.78 КАС України, якою передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а також обґрунтування позовних вимог, колегія суддів не вбачає за необхідне надавати оцінку обставинам вчинення позивачем порушень митних правил та його винуватості у цьому.

У статті 7 КУпАП закріплена гарантія, відповідно до якої, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні норми містяться у статті 280 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно дефініції, наведеної у п.8 ч.1 ст.4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК).

За змістом статті 366 МК канал позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню (частина друга цієї статті).

Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян (частина третя згаданої статті).

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою (частина четверта вказаної статті).

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України, декларант зобов`язаний :

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч.4 ст.266 МК України).

Згідно ч.8 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами підтверджуються, що позивачка вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто не заявила за встановленою формою відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України, чим порушила встановлений ст.ст.257-258 цього Кодексу порядок декларування переміщуваних через митний кордон товарів.

Відповідно до ч.2 ст.471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Згідно примітки до статті 471 МК недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Суд враховує висновок експерта спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0441 від 30.07.2024 р., згідно якого загальна вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил становить 349 047,60 грн.

З урахуванням положень ст.251 КУпАП, висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Відповідно до ч. 2 ст. 515 МК України, експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно ст.516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Як уже зазначалось вище, оскільки в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не було надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст.516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби №18 від 23.10.2019, у редакції наказу №29 від 12.11.2019 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи з визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні №2658-ІІІ від 12.07.2001 (далі - Закон №2658).

Відтак, суд вважає, що вищевказаний висновок експерта проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил. Доводи позивача про його неналежність та недостовірність нічим не підтверджено, атому суд їх відхиляє, як необґрунтовані.

Експерти СЛЕД Держмитслужби здійснюють товарознавчу експертизу із визначенням вартості товарів, оформлення експертних висновків відповідно до вимог МК України, підзаконних нормативно-правових актів, з урахуванням особливостей щодо методичного регулювання оцінки майна, визначених Законом №2658, Національним стандартом №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.03.2009, методиками та методичними рекомендаціями, затвердженими Міністерством юстиції України тощо.

Як вбачається з висновку експерта СЛЕД Держмитслужби №-0441 від 30.07.2024, такий складений експертом Натілією Вітвіцькою, яка володіє достатніми повноваженнями для проведення товарознавчих експертиз, відтак такий є належним і допустимим доказом у справі.

Позивачка не оспорює сам факт притягнення її до відповідальності, а лише не згідна з постановою у справі про порушення митних правил в частині визначення розміру штрафу, при цьому, просить суд врахувати загальну вартість предметів правопорушення згідно рахука - фактури № 2093 від 10.07.2024, який становить 3355,00 RON ( 29 758,85 грн).

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст.368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.494 МК України та ст.255 КУпАП.

Щодо наданого позивачкою рахунку фактури від 10.07.2024 року № 2093 суд зазначає наступне. Про те, що в неї є будь які документи, які б підтверджували придбання нею незадекларованих товарів та їх вартість ОСОБА_1 митному органу не повідомляла, а тому митний орган 11.07.2024 року провів передню оцінку предметів порушення митних правил, в подальшому було проведено товарознавчу експертизу. При цьому привертає увагу і те, що у рахунку фактурі № 2093 від 10.07.2024, вказано, що покупцем є саме вона, разом з тим, в день проходження митного контролю вказаного рахунку вона митному органу не надавала, а в письмових поясненнях вказала про те, що виявлені у неї 11 фар їй передала незнайома людина.

Крім того, суд зазначає, що надаючи свої заперечення на протокол Чернівецькій митниці, позивачка ОСОБА_1 вказувала на те, що акт передньої оцінки предметів порушення митних правил є неналежним доказом та звертала увагу на те, що в матеріалах справи відсутній висновок експерта про визначення вартості товарів, про те, що вона має документи, що підтверджують придбання нею 11 фар та їх вартість, вона жодного разу не вказувала, а тому наданий рахунок фактуру від 10.07.2024 року № 2093 суд оцінює критично.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 77, 257, 258, 262, 286 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митної служби про скасування постанови про порушення митних правил відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: