Справа № 280/8699/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/8699/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року (суддя Чернова Ж.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування дисциплінарного стягнення під час проходження публічної служби,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Гол Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Запорізького районного управління Національної поліції України в Запорізькій області «Про застосування дисциплінарних стягнень» від 03.10.2023 № 1091, в частині застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та прийняти нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що зміст оскаржуваного наказу не містить посилання на обставини порушення позивачем норм нормативно-правових документів, посилання на докази, якими такі порушення підтверджено під час проведення службового розслідування. При цьому саме лише відтворення у наказі фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий наказ обґрунтованим.

В постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 2040/7660/18 викладено правову позицію, згідно якої за Дисциплінарним статутом підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Скаржник вважає, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню через його не конкретизацію та невмотивованість.

Крім того з урахуванням висновку Верховного Суду у постанові від 10.02.2021 у справі № 640/9600/20, висновок службового розслідування не має для суду наперед встановленої сили і викладені в ньому факти підлягають дослідженню під час розгляду справи в суді.

Скаржник наголошує, що із висновку службового розслідування не можливо встановити, які ж саме дії інкримінуються позивачу, як порушення службової дисципліни, непрофесійне виконання своїх службових обов`язків, а також не здійснення патрулювання у зоні оперативного реагування.

Позивач, як під час проведення службового розслідування, так і під час розгляду справи в суді, стверджував, що порушень службової дисципліни, непрофесійне виконання своїх службових обов`язків, а також не здійснення патрулювання у зоні оперативного реагування, у вказаний у вищевказаному висновку періоді він не допускав.

Крім того, жоден із вказаних у висновку фактів не підтверджується належними доказами.

Також скаржник щодо несення служби позивачем на службовому автомобілі, на якому не були нанесені кольорографічні схеми, написи, знаки та емблеми, зазначає, що дійсно, на автомобілі, на якому ніс службу наряд в складі позивача, не нанесені кольорографічні схеми, написи, знаки та емблеми відносно до ДСТУ 3849:2018 «Дорожній транспорт. Кольорографічні схеми, розпізнавальні знаки, написи та спеціальні сигнали оперативних, спеціалізованих та спеціальних транспортних засобів. Загальні вимоги».

Разом з тим, до функціональних обов`язків позивача не відноситься нанесення кольорографічних схем, написів, знаків та емблем на службові автомобілі, що підтверджується його функціональними обов`язками.

Крім того, як зазначено в поясненнях начальника, службовий автомобіль відповідає вимогам ДСТУ 3849:2018, а також укомплектований всіма необхідними дорожніми знаками, у вказаний час знаходився на станції технічного обслуговування.

Таким чином позивач був вимушений нести службу на автомобілі, який не відповідає вимогам ДСТУ 3849:2018, а також не укомплектований всіма необхідними дорожніми знаками.

Щодо порушень, допущених під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, скаржник зазначає, що виклик наряд отримав від чергового відділення поліції і зазначення, що виклик нібито не надходив на планшетний пристрій, не є порушенням службової дисципліни.

Позивач стверджує, що він, здійснюючи оформлення ДТП на вул. Запорізькій в смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, перебував у світловідбиваючому жилеті (манишці). Також на місці ДТП було встановлено знак «Увага ДТП».

Знак 4.8 «Об`їзд з правого боку» не було встановлено на місці ДТП у зв`язку з тим, що, як вказувалося вище, автомобіль, на якому ніс службу наряд ГРПП, вказаним знаком укомплектований не був.

Разом з тим, до функціональних обов`язків позивача не відноситься укомплектування службових автомобілів дорожніми знаками.

Щодо не проведення перевірки автомобіля «Mercedes-Benz С 200», скаржник зазначає, що повз позивача вказаний автомобіль не проїжджав, і не міг проїжджати оскільки вся територія проїзної частини, на час оформлення ДТП, була перекрита.

Також, матеріалами справи, зокрема, фотознімками в рапорті інспектора підтверджується, що в момент оформлення ДТП і відповідно, можливого проїзду повз перевіряючих вищевказаного автомобіля, була світла пора доби, а не темна пора доби.

Крім того, перевіряючі не могли помітити зовнішні ознаки водія, як його вік, в темну поруш доби.

Щодо порушень, під час відпрацювання службового завдання «Превентивні заходи у сфері БДР», скаржник зазначає, що о 19.51 наряд поліції «Ніка-7» отримав на логістичний пристрій службове завдання "превентивні заходи у сфері БДР» на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк» (49-70 км.). Для відпрацювання вказаного завдання наряд направився на автодорогу Н-15 (яка є автодорогою «Запоріжжя-Донецьк»), в бік Донецької області.

Матеріали справи належних та допустимих доказів будь-яких порушень нарядом ГРПП правил дорожнього руху не містять, як і не містять доказів неналежного виконання вказаного завдання.

Після відпрацювання вказаного завдання наряд повернувся до смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області.

Щодо порушень, допущених під час відпрацювання службового завдання перевірка осіб «сімейний насильник», скаржник зазначає, що матеріали справи інформацію про будь-які порушення, під час позивачем вищевказаного завдання, не містять. Також, близько 20.35 год. перевіряючи втратили візуальний контакт з нарядом поліції «Ніка-7», і відновили його лише о 21.00 год., коли на повертались з виконання завдання.

Інформація про те, що о 20.54 год. на блокпості 3-16 знаходився один співробітнику військовій формі, невстановленої служби, який не запитував необхідні документи, візуально не оглядав, надав можливість безперешкодно проїхати блокпост, не стосується позивача.

Щодо не виконання службового завдання «Участь у проведенні відпрацювань (операцій)», а саме патрулювання лісосмуги у селах Михайлівське та с. Іванівське на предмет виявлення осіб, які спилюють дерева, скаржник зазначив, що о 21.23 наряд поліції отримав на логістичний пристрій вказане службове завдання, та негайно направився на його виконання. Завдання про необхідність здійснення патрулювання у конкретно визначених лісосмугах наряд не отримував. Тому конкретні лісосмуги, в яких необхідно здійснити патрулювання, в межах, встановлених завданням (с. Михайлівське - с. Іванівське), були визначені нарядом самостійно. Нарядом було оглянуто лісосмуги, які знаходяться між вказаними селами, та прилягають до автодороги, проте осіб, які спилюють дерева, виявлено не було.

Посилання відповідача на не проведення перевірки лісосмуг та велику швидкість руху автомобіля, яка унеможливлює ретельний огляд території та виявлення порушень законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, є не обґрунтованим припущенням, та не підтверджується доказами.

Щодо участі позивача у оформленні матеріалів відносно водія, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи будь-яких порушень, допущених позивачем, не містять.

Щодо порушень, допущених позивачем під час виконання службового завдання «Участь у проведенні відпрацювань», а саме перевірка бару «Фазан» на предмет перебування там неповнолітніх, скаржник зазначив, що завдання було виконане о 01.59 год., тобто після спливу встановленого в ньому часу - з 21.00 до 23.30 год. Проте, завдання було отримане на планшетний пристрій наряду о 01.45 год., тобто вже з пропуском встановленого часу.

Щодо відпрацювання виклику на адресу АДРЕСА_1 , де невідома особа стукала у ворота, матеріали справи будь-яких порушень, допущених позивачем, не містять.

Щодо здійснення патрулювання в період часу з 03.00 год. по 03.30 год. 26.08.2023, скаржник зазначив, що діюче законодавство не містить прямої заборони поліцейським у складі ГРПП залишати зону оперативного реагування.

В проміжок часу з 03.15 год. по 03.30 год. 26.08.2023 року наряд, повідомивши старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про необхідність заправки автомобіля пальним та необхідність у зв`язку із цим заїзду на територію відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, та отримавши відповідний дозвіл (що підтверджується поясненнями вказаного чергового, які маються в матеріалах справи), на службовому автомобілі заїхав на територію внутрішнього двору відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, де позивач заправив автомобіль пальним, та, у зв`язку з необхідністю, ще протягом декількох хвилин перебував на території вказаного відділення поліції. При цьому тривалість перебування наряду в підрозділі поліції не перевищувала одну годину.

З відеозапису з назвою файлу « 0000000__0001» не вбачається, і іншими доказами не підтверджується, що в автомобілі, який перебував на території ВП, знаходився саме позивач.

Так, із відеозапису вбачається, що перевіряючи підійшли до приміщення ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лише о 03.34 год., а тому вони не могли зафіксувати факт перебування в підрозділі наряду в період часу з 03.00 год. по 03.30 год. 26.08.2023.

Крім того, перебування в підрозділі поліції в період часу з 03.00 год до 03.30 год., що становить менше однієї години, не є порушенням вимог п. 14 розділу VIII Методичних рекомендацій з питань діяльності підрозділів реагування патрульної поліції територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в областях, затверджених головою Національної поліції України 06.04.2021.

У поясненнях чергового вказаний точний час заїзду наряду на територію підрозділу, а саме близько 03.00 год. Разом з тим, наряд о 03.00 год. 26.08.2023 року перебував в с. Сторчове Запорізького району Запорізької області. Відстань між с. Сторчове Запорізького району Запорізької області та смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, де розташоване приміщення ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, становить майже 12 км. Тому позивач о 03.00 год. 26.08.2023 не міг перебувати у вказаному підрозділі поліції. Факт тривалого не виходу на зв`язок із черговим, також матеріалами справи не підтверджується.

Таким чином, на думку скаржника, матеріали справи будь-яких доказів, які б підтверджували порушенням позивачем службової дисципліни, непрофесійне виконання своїх службових обов`язків, а також не здійснення патрулювання у зоні оперативного реагування, не містять.

Також, при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення, обставиною, яка обтяжує його відповідальність було визнано введення в країні воєнного стану. Разом з тим, згідно ч. 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, введення в країні воєнного стану не являється обставиною, що обтяжує відповідальність. Поза увагою суду залишилися положення п. 1 ч. 1 ст. 23 Дисциплінарного статуту, згідно яких строк дії дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження з моменту оголошення його порушникові становить два місяці.

При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, яким мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, та, з урахуванням установлених обставин, він має дослідити необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення обґрунтувати необхідність застосування конкретного його виду.

У свою чергу, адміністративний суд у силу вимог ч. 2 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно тощо.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що за вимогами законодавства підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ внесено зміни до Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» і доповнено новим Розділом V «ОСОБЛИВОСТІ ПРОВЕДЕННЯ СЛУЖБОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ В ПЕРІОД ДІЇ ВОЄННОГО СТАНУ». Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України

та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами першою та другою статті 19 Закону N 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно- правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами пунктів 6, 10 частини першої статті 77 Закону N 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частини друга статті 77 Закону N 580-VIII).

Відповідно до пункту 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року N 1179 (далі - Правила етичної поведінки поліцейського, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі N 580-VIII, інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України ''Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону N 580- VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1).

За змістом пункту 7 частини шостої статті 1 Дисциплінарного статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, серед іншого: ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, шо має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ внесено зміни до Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» і доповнено новим Розділом V «ОСОБЛИВОСТІ ПРОВЕДЕННЯ СЛУЖБОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ В ПЕРІОД ДІЇ ВОЄННОГО СТАНУ». Так, за змістом частини 1, 2, 3 статті 26 розділу V Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Так, ГУНП наголошує, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Отже, поведінка поліцейського повинна бути гідною, спрямованою на захист прав та інтересів громадян і держави України.

25 серпня 2023 працівниками УПД ГУНП в Запорізькій області проведено негласну перевірку організації діяльності сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та за її результатами виявлено порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Відповідач посилається на встановлені в ході перевірки порушення, які підтверджуються матеріалами справи.

Щодо посилань позивача з приводу протиправності на його думку оскаржуваного наказу, відповідач зазначає, що Методичними рекомендаціями з питань підрозділів реагування патрульної поліції територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в областях №4245/01/20-2021 від 06.04.2021, а саме пунктом 1 розділу VIII, які є підставою для застосування дисциплінарного стягнення та на які є посилання у наказі №1091 від 03.10.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень» у тому числі відносно інспектора СРПП ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Частиною 12 статті 23 Статуту визначено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Так, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Так, у ході службового розслідування у діях старшого наряду - інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні п. 1 розділу VIII Методичних рекомендацій з питань підрозділів реагування патрульної поліції територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в областях №4245/01/20-2021 від 06.04.2021.

Обставинами, які б пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частинами 4 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123- IX), є попередня бездоганна поведінка та відсутність діючих дисциплінарних стягнень.

Обставинами, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 передбачені частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123- IX), відсутні. Однак, дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни вказаним вище поліцейським допущено під час дії воєнного стану на території України. Вказана обставина не визначена Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII, як обтяжуюча, однак на переконання дисциплінарної комісії фактично обтяжує відповідальність вказаного поліцейського.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву колегія суддів дійшла таких висновків.

ОСОБА_1 з 2018 року проходить службу в органах Національної поліції, та з 2021 року обіймає посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до наказу начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 12 вересня 2023 року №1016 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», з метою організації проведення службового розслідування до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт інспектора ВОД ГР УПД ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Євгена Кузнєцова, щодо можливих порушень службової дисципліни з боку поліцейських СРПП відділення поліції №3 Запорізького РУП виявлених під час проведення негласної перевірки, які перебували на чергуванні 25.08.2023, наказано призначити за вказаним фактом службове розслідування.

Відповідно до пункту 2 Наказу т.в.о. начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області «Про застосування дисциплінарних стягнень» № 1091 від 03 жовтня 2023 року, за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог п. 1 ст. 1, п. 2 ст. 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу VIII Методичних рекомендацій з питань діяльності підрозділів реагування патрульної поліції територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в областях № 4245/01/20-2021 від 06.04.2021, що виразилось у порушенні службової дисципліни, непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, а також не здійсненні патрулювання у зоні оперативного реагування до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №580-VІІІ поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом частини 1 статті 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У силу положень частини 1 статті 64 Закону №580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 за № 2337-VIIІ.

Положеннями ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

З аналізу вищевказаних положень Дисциплінарного статуту слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 11 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Згідно з ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Суд зазначає, що аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України свідчить, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

За положенням статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).

Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1-4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

При цьому, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. Воєнний стан наразі триває.

Стаття 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає порядок проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Так вказаною нормою передбачено, зокрема, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії .

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Стаття 27 Дисциплінарного статуту визначає порядок відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану.

За положенням вказаної норми, зокрема, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

За змістом п. 1, 2, 9 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Відповідно до п. 1 розділу VIІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту.

Колегія суддів зазначає, що вчинення позивачем дій, за які передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Притягнення до різних видів юридичної відповідальності передбачає виконання/дотримання відмінних і самостійних (окремих) процедур, які передують ухваленню рішення що накладення певного виду стягнення. Зокрема, питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів зазначає, що за приписами законодавства, за порушення службової, трудової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, порушення правил внутрішнього порядку тощо може застосувати заходи дисциплінарного впливу відповідно до вимог Статуту.

Суд звертає увагу на те, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Суд зазначає, що відповідне дисциплінарне провадження повинно бути здатним призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Отже, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно з`ясовувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати всіх розумних і доступних заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що перешкоджає встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Оцінюючи обґрунтованість вищеозначеного висновку, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому, належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Суб`єкт владних повноважень, в свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Таким чином, за вимогами вищезазначених норм, при проведенні службового розслідування посадові особи повинні дотримуватися вимог законодавства, а висновки службового розслідування мають ґрунтуватись на фактичних обставинах, підтверджуватись належними доказами та не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, суд зазначає, що за своєю правовою природою акт службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Акти службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, акт за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації. Водночас обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.11.2019 у справі № 808/965/17, від 10.02.2021 у справі № 640/9600/20, від 28.04.2022 у справі №240/10485/19.

Отже, з аналізу положень законодавства, для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни є необхідним, передусім, встановлення які вимоги законодавства або посадові обов`язки порушено відповідною особою, що має бути зазначено в описовій частині висновку службового розслідування, а також наявність вини особи, стосовно якої призначено службове розслідування. Виходячи із призначення службового розслідування, результати якого можуть призвести до дисциплінарної відповідальності службовця, то висновки службового розслідування мають містити чітку оцінку обставинам, які слугували підставою для призначення службового розслідування.

Дослідивши правомірність оскаржуваного позивачем наказу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.03.2019р. (справа за №819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, у своїй практиці Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, курсанта, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Невиконання чи неналежне виконання дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Так, за правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 версеня 2018 року у справі № 824/227/17-а, від 08 серпня 2019 року у справі № 824/1015/16-а у подібних правовідносинах, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського.

Суд зазначає, що Національна поліція України та її структурні підрозділи, у силу положень ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VІІІ, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, зокрема щодо контролю за виконання громадянами та юридичних осіб вимог Закону та Наказів та пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Колегія суддів зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Обов`язок поліцейського полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

Судом встановлено, що 25 серпня 2023 працівниками УПД ГУНП в Запорізькій області проведено негласну перевірку організації діяльності сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та за її результатами виявлено порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Група реагування патрульної поліції (ГРПП) згідно з Методичними рекомендаціями - це наряд патрульної поліції у складі не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них цілодобово забезпечують оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події шляхом патрулювання в зоні оперативного реагування з використанням службового транспорту.

Так, позивач має спеціальне звання лейтенант поліції, а поліцейський ОСОБА_3 - старший сержант поліції, відповідно визначений згідно до розстановки нарядів старшим наряду саме позивач, оскільки є старшим за спеціальним званням.

Позивач був ознайомлений із розстановкою нарядів та з тим, що він є старший наряду, про що свідчить його особистий підпис у журналі розстановки нарядів .

З висновку службового розслідування вбачається, що за результатами позапланової негласної службової перевірки вищевказаного наряду ГРПП були виявлені наступні порушення, допущені поліцейським нарядом: відсутність на вказаному службовому автомобілі нанесених кольорографічних схем, надписів, знаків та емблем відповідно до ДСТУ 3849:2018 «Дорожній транспорт».

Так, поліцейським нарядом було здійснено відпрацювання виклику, де трапилась дорожньо-транспортна пригода з потерпілими (ЄО № 1970, 1971, 1972 від 25.08.2023). Під час відпрацювання виклику поліцейські виставили конуси на місці події, однак всупереч вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 не виставили знак 4.8 «Об`їзд з правого боку» та не встановили знак «Увага ДТП». При цьому вказаний виклик наряд не отримував на планшетний пристрій, а згідно ІКС ІПНП перебував в режимі патрулювання.

Поліцейські перебували в однострої, однак не були вдягнені у світлоповертаючі жилети (маніжки).

Так, вимогами пункту 9 Розділу VII Методичних рекомендацій, у темну пору доби, а також під час оформлення матеріалів ДТП або проведення розпорядчо-регулювальних дій незалежно від пори доби і дорожніх умов бути одягнутим у світло відбивний одяг (жилет).

Пункт 5 підпункт 5 Розділк VII Методичних рекомендацій визначає, що при оформленні ДТП, наданні допомоги учасникам дорожнього руху на проїзній частині огородити і місця сигнальними конусами та дорожніми знаками «Об`їзд перешкоди з правого боку» або «Об`їзд перешкоди з лівого боку, інформаційним табло «Увага! Оформлення ДТП», а у випадках, коли місце пригоди виходить за межі проїзної частини огороджувальною частиною.

Порушення поліцейського наряду ГРПП зафіксовано перевіряючими за допомогою службової бодікамери NC-M6B інв. номер №181503184.

Також, о 21.23 год. нарядом було отримане чергове службове завдання «Участь у проведенні відпрацювань (операцій), а саме: патрулювання лісосмуги в селах Михайлівське та Іванівське на предмет виявлення осіб, які незаконно спилюють дерева.

З висновку службового розслідування вбачається, що поліцейські, проїхавши повз село Михайлівське Запорізької області в бік села Іванівське, розвернулись назад та направились у зворотньому напрямку, поставивши о 21.45 год. відмітку про виконання, списавши його електронним рапортом. Впродовж певного проміжку часу вищевказаним нарядом було отримано та виконано інші службові завдання зі списанням електронними рапортами.

Поліцейським нарядом порушено Розділ VI «Завдання і функції ГРПП» пункти 5,6 Методичних рекомендацій, а саме патрулювання території обслуговування з метою проведення превентивних заходів з попередження та виявлення правопорушень, забезпечення безпеки дорожнього руху, публічної безпеки й порядку на вулицях, площах, у парках, інших публічних місцях.

Також, з висновку службового розслідування вбачається, що о 03.00 год 26.08.2023 поліцейські ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після виконання останнього службового завдання на службовому автомобілі марки ВАЗ 21070, д.н.з НОМЕР_1 на синьому фоні заїхали до внутрішнього двору адміністративної будівлі ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, розташованої за адресою: смт.Новомиколаївка, вул.Запорізька, 81, де залишились. О 03.35 год. перевіряючи посадові особи у складі інспекторів ВОД ГР та СОУ УПД ГУНП в Запорізькій області направились до воріт у двір адміністративної будівлі ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, де у внутрішньому дворі (за зачиненими воротами відділення) було виявлено патрульний автомобіль марки ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, всередині якого знаходились поліцейські ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які спали на передніх сидіннях, не реагуючи при цьому на світло ліхтаря перевіряючих та їхню бесіду між собою. Після цього перевіряючими було прийняте рішення зайти до приміщення відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з метою з`ясування у чергового чергової частини ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області де саме наразі перебуває вищевказаний поліцейський наряд у складі поліцейських ОСОБА_1 (старший наряду згідно запису у книзі розстановки нарядів ВП №3 ЗРУП ГУНП в З/о) та ОСОБА_3 .

У підтвердження вказаний обставин матеріали справи містять відеозапис з назвою файлу 0000000__0001.

Так, на відеозаписі за допомогою службової бодікамери NC-M6B інв. номер №181503184 зафіксовано поліцейських ОСОБА_1 (старший наряду) та ОСОБА_3 , перебуваючих у службовому автомобілі марки ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, у стані відпочинку замість несення патрулювання у добовому чергуванні.

Згідно з Методичними рекомендаціями з питань підрозділів реагування патрульної поліції територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в областях №4245/01/20-2021 від 06.04.2021, старший наряду поліцейський ГРПП, який забезпечує керівництво діяльністю наряду та несе персональну відповідальність за його дії в період несення служби.

Згідно Методичних рекомендацій, наряд поліції - наряд поліції у складі не менше двох працівників поліції, які в зоні патрулювання виконують завдання із забезпечення публічного (громадського) порядку, взаємодії з населенням, попередженням правопорушень, або подій, оперативного реагування на них, наряди поліції можуть нести службу на автомобілях та в пішому порядку.

Відповідно до пункту 3.7 Методичних рекомендацій, до складу наряду поліції призначається не менше 2-х поліцейських. Під час несення служби наряди поліції, які залучені до виконання завдань і забезпечення публічної безпеки і порядку повинні перебувати в межах визначеної зони оперативного реагування на маршрутах патрулювання.

Відповідно до п. 1 розділу V Методичних рекомендацій, ГРПП залучаються до забезпечення публічної безпеки і порядку в системі централізованого управління нарядами поліції та цілодобово забезпечують оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події, здійснюють оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події, здійснюють комплекс превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів.

Пунктом 6 Методичних рекомендацій передбачено, що робоча зміна ГРПП не повинна перевищувати 12 годин. У разі необхідності керівник РУ (ВП) може змінювати режим роботи ГРПП та створювати додаткові наряди. Відповідно із Методичними рекомендаціями наряд може тимчасово залишати маршрут: за командою чергового чергової частини територіального підрозділу або заступника начальника з превентивної діяльності підрозділу; для переслідування правопорушників; для доставлення до ТВП правопорушників (автопатруль); за необхідності захисту громадян від нападу; для надання допомоги потерпілим від стихійного лиха, подій, нещасних випадків, а також доставляння в найближчий заклад охорони здоров`я осіб, які раптово захворіли, або опинились на вулицях і в інших публічних місцях у безпорадному стані; для надання допомоги іншим нарядам, працівникам правоохоронних органів і членам громадських формувань з охорони публічного порядку у затриманні злочинців і правопорушників.

Відповідно із Методичними рекомендаціями, про залишення зони оперативного реагування (маршруту, поста) поліцейські в обов`язковому порядку інформують чергового чергово частини територіального підрозділу. Поліцейському наряду забороняється залишати зону реагування, маршрут патрулювання, а дозволяється тільки із дозволу керівника підрозділу, заступника начальника з превентивної діяльності підрозділу або чергової частини.

Відповідно до пункту 1 розділу VIII Методичних рекомендацій, організація реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, а саме: ГРПП цілодобово забезпечують оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події шляхом патрулювання в зоні оперативного реагування з використанням службового транспорту.

За пунктом 5 функціональних обов`язків позивача, він здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, превентивну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

У Поясненнях ОСОБА_1 від 13.09.2023, що знаходяться у матеріалах службового розслідування за фактом порушення останнім службової дисципліни, зазначено, зокрема, наступне: «…14) Під час несення служби в добовому наряді з 26.08.2023 близько 03.20 год. здійснювалось заправлення паливом службового автомобілю ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 на території відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області…»

В ході судового розгляду установлено та підтверджено матеріалами справи, що доводи позивача не підтверджені жодними доказами.

Опитаний по даному факту другий поліцейський наряду, а саме: ОСОБА_3 стверджує наступне: «Близько 03:20 він ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_1 прибули до відділення поліції № 3 Запорізького РУП з метою заправки автомобілю паливно-мастильними матеріалами та в подальшому вирішили відпочити, однак не спали, але згідно наказу № 827 від 14.07.2023 сон надається наряду поліції після узгодження із черговим» (з пояснень ОСОБА_3 від 13.09.2023).

Доводи позивача та другого поліцейського спростовується відеозаписом від 25.08.2023, зафіксованим на службову бодікамеру № NC-M6 B інв. номер №181503184.

По даному факту також було опитано інспектора чергового чергової частини ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_2 , у наданих ним поясненнях від 20.09.2023 лише підтверджується факт відпочинку без дозволу наряду у складі: поліцейських ОСОБА_1 (старший наряду) та ОСОБА_3 , а саме: «Наряд ГРПП близько 03.00 год., після відпрацювання виклику заїхав на територію внутрішнього двору відділення поліції №3 завітали працівники ВОД ГР та СОУ УПД ГУНП в Запорізькій області та повідомили, що ними проводиться позапланова негласна перевірка наряду ГРПП та запитали де вони знаходяться. Я відповів, що наряд ГРПП перебуває на території двору ВП».

Отже, матеріалами службового розслідування підтверджено, що у період часу з 03.00 год. 26.08.2023 до 03.30 год 26.08.2023 наряд не відповідав на дзвінки оперативного чергового ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Черговий ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не міг доповісти, де саме знаходиться поліцейський екіпаж (місце перебування) та чому не виходить на зв`язок, та не відзвітував після закінчення виконання службового завдання відповідному черговому чергової частини щодо надання дозволу для відпочинку наряду.

Таким чином, з поліцейські з наряду не підтвердили факту узгодження відпочинку під час добового чергування з черговим чергової частини.

Щодо посилання позивача на те, що до його функціональних обов`язків не відноситься нанесення кольорографічних схем, написів, знаків та емблем на службові автомобілі, укомплектування службових автомобілів дорожніми знаками, колегія суддів зазначає, що вказане не звільняє позивача від встановленого законодавством обов`язку перед виїздом службового транспортного засобу перевірити його технічний стан та комплектацію, а у разі виявлення зовнішніх пошкоджень перед виїздом або після їх повернення письмово доповісти безпосередньому керівництву. Проте матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення (рапорту), що невідповідності транспортного засобу та його не укомплектованість.

Отже, зібраними в ході службового розслідування доказами підтверджується, що позивач 25.08.2023 належним чином службу у складі патруля, як старший наряду, не здійснював, не був одягнутим у світло відбивний одяг (жилет) під час оформлення ДТП у темну добу, залишив встановлене місце патрулювання та не здійснював цілодобово несення служби (проміжок часу з 03.00 год до 03.30 год. 26.08.2023) із забезпеченням оперативного реагування на повідомлення про правопорушення або події, які здійснюють комплекс превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, чим порушив вимоги нормативно-правових актів, які регулюють порядок несення служби.

Таким чином, в ході службового розслідування у діях старшого наряду - інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні п. 1 розділу VIII Методичних рекомендацій з питань підрозділів реагування патрульної поліції територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в областях №4245/01/20-2021 від 06.04.2021.

З аналізу матеріалів справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про наявність в діях позивача порушень посадових обов`язків та п. 1 розділу VIII Методичних рекомендацій.

Колегія суддів вважає, що висновок службового розслідування містить необхідну інформацію, встановлену в процесі його проведення комісією, що свідчить про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків та надано відповідну правову оцінку виявлених фактів та обставин.

Отже, виявлені порушення підтверджені матеріалами службового розслідування, вищезазначеними доказами, які наявні в матеріалах справи та підтверджують те, що позивач неналежно здійснювалися посадові обов`язки, що свідчить про реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до відповідальності.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, що і було встановлено у цій справі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 480/4079/18, від 22 вересня 2022 року у справі №420/4977/20.

Щодо посилання скаржника на те, що дисциплінарне стягнення є не співмірним, суд зазначає наступне.

У контексті обставин цієї справи, суд ураховує, що обраний вид дисциплінарного стягнення не є найсуворішим, однак вчинення позивачем проступку суд обґрунтовано оцінив в аспекті співмірності обраного відповідачем виду дисциплінарного стягнення до тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.

Так, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин справи та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі №826/4681/18, від 28.10.2021 у справі №520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі №160/12290/20, від 23.11.2023 у справі №420/14443/22).

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем у період дії воєнного стану вчинені діяння суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, тому застосовуючи обраний вид дисциплінарного стягнення, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Таким чином, відповідачем обґрунтовано, правомірно та пропорційним застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскарженого судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров