Справа № 740/4744/24
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4744/24
Провадження № 2-а/740/63/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськр айонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Глазун Тетяною Олександрівною, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У серпні 2024 року представник позивача адвокат Глазун Т. О. звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2596422 від 13.07.2024, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог представник позивача адвокат Глазун Т. О. зазначила, що вказана постанова незаконна, винесена з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, позивач не заперечує, що здійснив стоянку свого автомобіля біля супермаркета «Велмарт», але він не порушував п. 8.4 Правил дорожнього руху. Так, він є особою з інвалідністю ІІ групи. Того дня всі місця з позначками для інвалідів були зайняті, вільних місць не було, і тому він вимушений був припаркувати свій автомобіль біля магазину по краю проїжджої частини, але поза жовтою лінією розмітки, а не в зоні її дії. Таким чином, автомобіль позивача було припарковано не в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», оскільки дія цього знаку припиняється при закінченні дорожньої розмітки жовтого кольору, що свідчить про те, що позивач своїми діями не порушував п. 8.4 ПДР України, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 серпня 2024 року позивачу поновлено строк на звернення до суду з указаним позовом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02 вересня 2024 року 14-30 год., яке відкладено на 17 жовтня 2024 року 14-30 год.

У відзиві на позов представник відповідача ГУ НП в Чернігівській області Олександр Стаценко просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки позовна заява необґрунтована. 13.07.2024 о 10 год. 32 хв. наряду ГРПП (Байт - 300) у складі поліцейського ВРПП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області капрала поліції ОСОБА_2 та поліцейського ВРПП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 на логістичний пристрій зі служби «102» надійшов виклик ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , на парковці, біля магазину «Велмарт», автівки припарковані з порушенням, заважають виїзду, просила поліцію навести лад. Наряд ГРПП Байт-500 прийняв виклик о 10 год. 32 хв., прибув на місце події о 10 год. 34 хв. та виявив автомобілі, які були припарковані з порушенням ПДР України, а саме п. 8. 4 (в) ПДР України (заборонні знаки, запроваджують або скасовують певні обмеження у русі). У той день поліцейськими стосовно п?яти водіїв винесено постанови про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Так, 13.07.2024 об 11 год. 13 хв. у м. Ніжині по вул. Шевченка, 107 А, водій автомобіля Hyundai Elentra, р. н. НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 (в) ПДР України. Таким чином, поліцейським ВРПП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області сержантом поліції ОСОБА_2 відносно водія ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Представник відповідача зауважив, що поліцейський, здійснюючи розгляд адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а оскаржувана постанова відповідає встановленій формі. Всі події фіксувалися на нагрудну бодікамеру поліцейського.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Глазун Т. О. просила задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що відповідачем не надано жодного письмового доказу, який би підтверджував законність винесеної поліцейським постанови. Зауважила, що автомобіль позивача було припарковано не в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», оскільки дія цього знаку припиняється при закінчення дорожньої розмітки жовтого кольору.

Від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без її та ОСОБА_1 участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА № 2596422 від 13 липня 2024 року, 13.07.2024 об 11 год. 30 хв. у м. Ніжині по вул. Шевченка, 107, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 (в) ПДР, таким чином, учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто ч. 2 ст. 77 КАСУ встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в цьому публічно-правовому спорі саме на відповідача покладено обов`язок доведення правомірності свого рішення.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За змістом п. 8.4 «в» ПДР дорожні заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Заборонний знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Жовта суцільна лінія розмітки у місці нанесення забороняє зупинку та стоянку транспортних засобів. Ця розмітка наноситься або на край проїжджої частини, або поверх бордюру. Жовта суцільна лінія розмітки може використовуватися разом зі знаком 3.34 «Зупинка заборонена», тим самим визначаючи зону дії заборонного знака.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАСУ в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, крім іншого, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції підійшли до припаркованого біля магазину автомобіля, водій якого повідомив, що є особою з інвалідністю, у зв`язку з відсутністю місць на парковці вимушений був залишити автомобіль не на стоянці, а біля магазину. Поліцейський повідомив, що його автомобіль знаходиться в зоні дії знаку «Зупинка заборона», припаркований на проїжджій частині та заважає проїзду іншим автомобілям, за що його буде притягнуто до відповідальності. При цьому на відео зафіксовано, що автомобіль позивача стоїть за декілька метрів від закінчення лінії жовтої суцільної лінії на поверхні бордюра, яка використовується зі знаком 3.34 «Зупинка заборонена», тобто не в зоні дії заборонного знака.

Таким чином, відповідачем не доведено поза розумним сумнівом порушення позивачем п. 8.4 (в) ПДР та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАСУ якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору, витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн підлягають стягненню в дохід держави за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Керуючись ст. 5, 77, 139, 244, 245, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Глазун Тетяною Олександрівною, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2596422 від 13 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (ЄДРПОУ 40108651; м. Чернігів, пр-т Перемоги, 74) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко