Справа № 620/6861/24
Суддя: Маринчак Нінель Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6861/24 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Маринчак Н.Є.

суддів: Черпака Ю.К., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно без урахування січня 2008 року місяцем для обчислення індексу споживчих цін (базовим місяцем);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату здійснити із урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату здійснити із урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 19 серпня 2019 року та з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року включно у щомісячному розмірі 4463,75 грн;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 19 серпня 2019 року включно у щомісячному розмірі 4463,75 грн;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю за період з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року включно у щомісячному розмірі 4463,75 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно без урахування січня 2008 року місяцем для обчислення індексу споживчих цін (базовим місяцем).

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату здійснити із урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату здійснити із урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року та з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року включно із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позиція суду мотивована тим, що позивач має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року; як випливає з відомостей про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження служби у військовій частині випливає, що за період з березня 2018 року по 19 серпня 2019 року та з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року позивачу індексація не нараховувалась, а відтак позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню; позовні вимоги про зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,75 за спірні періоди не підлягають задоволенню, оскільки розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як установи, в якій позивач проходив службу і яка виплачувала йому грошове забезпечення; саме на відповідача роботодавця, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення та здійснити відрахування з нарахованої суми індексації грошового забезпечення податків та зборів згідно чинного законодавства.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) мотивована тим, що у позивача індексація-різниця за період з 01 березня 2018 року по 19 серпня 2019 року становить 0 грн; доводи позивача про те, що базовим місяцем для періоду з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року є січень 2008 року помилкові; підстав для нарахування та виплати позивачу суми індексації у місяці підвищення грошового доходу немає.

Додатково, представник ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) наголошує на тому, що позивачем пропущені строки звернення до суду за захистом порушеного права.

Надалі, представником ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, за змістом якої просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі №620/6861/24 в частині задоволення позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в частині до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) повністю.

Апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) не звільняло з військової служби ОСОБА_1 та не виключало його із списків особового складу та всіх видів забезпечення; під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не звертався до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та/ або до Голови Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, скаргою чи клопотанням щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Крім того, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) посилається на розпорядження (у формі вихідної телеграми №Т/116-1743 від 03 березня 2020 року) Голови Державної прикордонної служби України, та на лист від 02 червня 2020 року №0.11-5760/0/6-20-Вих, де заначено, що нарахування та виплата індексації за весь період проходження військової служби, у тому числі й за час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України, здійснюється тією військовою частиною, з якої звільняється військовослужбовець.

За позицією представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), останнім місцем проходження військової служби позивача є ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ), отже на день виключення зі списків особового складу саме останній повинен розраховувати позивача за всіма видами належного йому на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

Відтак, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) вважає себе не належним відповідачем за позовом ОСОБА_2 .

Разом з тим, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) зазначає, що у грудні 2015 року ним виплачена індексація грошового забезпечення позивачу за грудень 2015 року в розмір 753 грн 95 коп., отже відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у повному розмірі.

В подальшому, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, за змістом якої просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача та ухвалити нове судове рішення у цій частині про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що повноваження ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) щодо нарахування та виплати індексації-різниці не є дикреційними.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії; витребувано із Чернігівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 620/6861/24; продовжено строк судового розгляду на розумний термін.

Надалі, представником ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, за змістом якої просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) мотивована тим, що розпорядженням (у формі вихідної телеграми №Т/116-1743 від 03 березня 2020 року) Голови Державної прикордонної служби України заначено, що нарахування та виплата індексації за весь період проходження військової служби, у тому числі й за час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України, здійснюється тією військовою частиною, з якої звільняється військовослужбовець.

Відтак, за позицією представника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ), у позивача відсутні правові підстави для звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) з позовними вимогами щодо нарахування та виплати грошового забезпечення.

Додатково, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) наголошує на тому, що позивачем пропущені строки звернення до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 07 жовтня 2024 року.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, наказами Голови Державної прикордонної служби України від 26 липня 2019 року № 776-ОС та від 13 серпня 2019 року №828-ОС ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та наказом начальника Головного центру оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України №126-ОС від 13 серпня 2019 року виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, 24 лютого 2022 року позивач був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 лютого 2022 року № 100- ОС зарахований до списків особового складу загону, на всі види забезпечення та вважався таким, що приступив до виконання службових обов`язків з 24 лютого 2022 року.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 19 березня 2024 року №460-ОС, позивача звільнено з військової служби в запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01 квітня 2024 року № 427-ОС, позивач виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01 квітня 2024 року.

У спірний у даній справі період позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні:

у період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );

у період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно в Окремій комендатурі охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 );

з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 );

з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення в належному розмірі, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення суду, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року включно із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Матеріалами справи підтверджуються обставини того, що з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року включно позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до норм абзацу другого частини 4 статті 9 Закону України від 20 рудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2011-XII, визначено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця та підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Приписами статті 1 Закону № 1282-XII, визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом норм частини 1 статті 2 Закону № 1282-XII, який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (стаття 9 Закону №1282-XII).

Положеннями статті 18 Закону України від 5 жовтня 2000 року №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №1078).

Пунктом 6 Порядку № 1078, визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; 5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються; 6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів; 7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Положеннями статті 4 Закону № 1282-XII, визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

За статтею 6 Закону № 1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів абзацу восьмого пункту 4 Порядку № 1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з нормами пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Тож, наведене дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку про те, що заробітна плата підлягає обов`язковій індексації, як державна соціальна гарантія, яка надається для підтримки населення в умовах зростання цін. Право на індексацію виникає тоді, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком перевищить поріг індексації в 103%. У свою чергу обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації покладається на всі державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності. Базовим вважається місяць прийняття на роботу або місяць підвищення заробітної плати. Індекс споживчих цін наростаючим підсумком починає розраховуватися у місяці, наступному за базовим (крім місяця прийняття на роботу).

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року установлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розмір грошового забезпечення позивача змінився у березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

Слід зазначити, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року, був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року і з грудня 2018 року у позивача з`явилося право на індексацію, яка надалі виплачувалася йому до звільнення з військової служби.

Так, абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково вказує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Отже, системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Таким чином, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції по суті спору, зокрема, про те, що Головним центром оперативного документування та оперативно-технічних заходів ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) було порушено право позивача на отримання індексації-різниці його грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року включно, а тому, викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення в даній частині.

Доводи представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про те, що базовим місяцем для періоду з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року є січень 2008 року колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до змісту позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) спірними періодами є 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року та стосуються виплатиіндексації-різниці грошового забезпечення позивача.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до норм частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм частини 2 статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

19 липня 2022 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавства про працю.

Серед іншого вказаним законом частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені у такій редакції: із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Отже, з 19 липня 2022 року для звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що відлік вказаного тримісячного строку належить здійснювати з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні.

У даному випадку таким письмовим повідомлення є лист ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) від 24 квітня 2024 року №10/1055-24 (том 1 а.с. 18-21).

Протилежного (доказів отримання раніше розрахунку/виплачених сум) до апеляційної скарги не було додано.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що позивач із вказаним позовом звернувся до суду 14 травня 2024 року, колегія суддів відхиляє доводи представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про порушення позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення суду, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно без урахування січня 2008 року місяцем для обчислення індексу споживчих цін (базовим місяцем) та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату здійснити із урахуванням виплачених сум.

У період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Положеннями статті 4 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 частини 1 статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року №2017-III визначено, що Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, що, згідно з статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

При цьому суд наголошує, що відповідачем не доведено відсутність обставин, передбачених статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Крім того, враховуючи положення Порядку №1078, місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

На законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців був встановлений у січні 2008 року (постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294)) та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704)).

Таким чином базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.

Тобто з 01 грудня 2015 базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Оскільки останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, а тому для цілей вирішення спору у даній справі, базовим місяцем нарахування індексації за період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року є січень 2008 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в даній частині.

Твердження представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про те, що він не є належним відповідачем у справі спростовуються наступним.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19 виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців.

Відповідно до фактичних обставин справи, у період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

З урахуванням вищенаведеного, доводи представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) є спростованими.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Відповідно посилання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на те, що право позивача на отримання індексації грошового забезпечення пов`язане лише із звільненням та проведенням остаточно розрахунку на день звільнення є безпідставними.

З аналогічних підстав судом відхиляються доводи про те, що під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не звертався до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та/ або до Голови Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, скаргою чи клопотанням щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, оскільки дані обставини не спростовують право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 10 квітня 2016 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця).

Таким чином, доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення суду, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно без урахування січня 2008 року місяцем для обчислення індексу споживчих цін (базовим місяцем) та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату здійснити із урахуванням виплачених сум.

У період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні в Окремій комендатурі охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Таким чином, зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась 01 січня 2008 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року.

Надалі розмір посадового окладу військовослужбовців було змінено лише 01 березня 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

При цьому, підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Отже, з 01 грудня 2015 року місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, починаючи з грудня 2015 року, повинен був застосовувати січень 2008 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а та від 28 червня 2022 року у справі №420/4841/21, де судом вищої ланки прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року має застосовуватись січень 2008 року.

За наведеного, позовні вимоги в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання представника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) на розпорядження (у формі вихідної телеграми №Т/116-1743 від 03 березня 2020 року) Голови Державної прикордонної служби України, право позивача на виплату індексації грошового забезпечення за період з 11 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) не спростовують.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до норм частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм частини 2 статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

19 липня 2022 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавства про працю.

Серед іншого вказаним законом частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені у такій редакції: із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Отже, з 19 липня 2022 року для звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що відлік вказаного тримісячного строку належить здійснювати з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні.

У даному випадку таким письмовим повідомлення є лист ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) від 25 квітня 2024 року №09/3115-24 (том 1 а.с. 23).

Протилежного (доказів отримання раніше розрахунку/виплачених сум) до апеляційної скарги не було додано.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що позивач із вказаним позовом звернувся до суду 14 травня 2024 року, колегія суддів відхиляє доводи ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) про порушення позивачем строку звернення до суду.

Посилання представника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) на те, що розрахунок індексації грошового забезпеченню є його виключною компетенцією спростовуються наступним.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19 повноваження державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з грудня 2016 року по лютий 2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 12 травня 2022 року у справах №200/7006/21 та №580/3335/21, у яких Верховним Судом роз`яснено пункти 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у згаданих справах та зазначено, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21 звернув увагу на наступне.

Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Колегія суддів наголошує, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 визначають суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися в місяці підвищення (березень 2018 року), якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.

З огляду на це суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року як місяця підвищення доходу.

Для правильного розрахунку суми можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року потрібно визначити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на березень 2018 року, а також величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VIII в березні 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762,00 грн.

Для визначення величини приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року необхідно розрахувати індекс споживчих цін в березні 2018 року наростаючим підсумком (шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим, - до перевищення порогу індексації), від якого віднімається 100%.

У постанові від 23 травня 2024 року у справі №160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу, становить 253,3%.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2024 року у справі №440/1497/22.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанова Верховного Суду.

Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 розмір його грошового забезпечення (грошовий дохід) становив - у лютому 2018 року у сумі 14109,66 грн та у березні 2018 року у сумі 13892,55 грн, тобто у березні 2018 року грошове забезпечення позивача у порівнянні з лютим 2018 року збільшилося на 217,11 грн (14109,66 грн - 13892,55 грн) (том 1 а.с.30-32)

Таким чином, у березні 2018 року підвищення грошового доходу позивача, у зв`язку із зміною посадових окладів, не перевищило суму індексації, що склалась у березні 2018 року (4463,15 грн), розрахованої відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн х 253,30% / 100).

Тому, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, сума належної позивачу індексації у березні 2018 року має розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та становить 4246,04 грн (4463,15 грн - 217,11 грн).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11 травня 2023 року у справі № 260/6386/21, від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача щодо обрахунку індексації різниці за період з 01 березня 2018 року по 19 серпня 2019 року та 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року у щомісячному розмірі 4463,75 грн підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково спростовують висновків суду першої інстанції, тому є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в даній частині.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та висновки, викладені в його рішенні, частково не відповідають обставинам справи, то оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року включно із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 01 березня 2018 року по 13 серпня 2019 року включно із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у щомісячному розмірі 4246,04 грн.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 24 лютого 2022 року по 01 квітня 2024 року із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у щомісячному розмірі 4246,04 грн.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач Маринчак Н.Є.

Судді: Черпак Ю.К.

Штульман І.В.