Справа № 712/9014/24
Суддя: Чапліна Н. М.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №712/9014/24
Номер провадження 2-а/712/122/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Чапліної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Саса Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Котуха М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі, ДП18 №774180 від 18.07.2024, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог законодавства про адміністративне судочинство, у зв`язку з чим, ухвалою від 05.08.2024, позовну заяву залишено без руху.

13.08.2024 на виконання ухвали від 05.08.2024, судом отримано заяву позивача про усунення недоліків (з додатками), яку прийнято судом.

02.09.2024 суд ухвалив прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Розгляд адміністративної справи провести у позовному провадженні з особливостями встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України. Призначив у справі відкрите судове засідання з повідомленням сторін 26.09.2024 о 12 годині 15 хвилин.

26.09.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 10.10.2024 о 10 год. 30 хв.

10.10.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 16.10.2024 о 14 год.

16.10.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 28.10.2024 об 11 год 30 хв.

У судове засідання 28.10.2024 з`явився позивач та представник відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ДП18 №774180 позивач був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУПАП та накладено штраф у розмірі 1190 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови під час перевірки позивач рухався на автомобілі renault megane з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п.2.9. «в» ПДР.

Позивач вважає дану постанову незаконною та просить її скасувати виходячи з наступного. 18.07.2024р. позивач був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили що причиною зупинки стало те, що в автомобілі не освітлюється задній номерний знак. Позивач зазначає, що перед початком руху перевірив роботу зовнішнього освітлення даного транспортного засобу, в тому числі заднього номерного знаку, який освітлювався належно.

Позивач своєї вини не визнає та вважає, що у його діях не було ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого вищевказаною статтею було незаконним, протиправним та необґрунтованим рішенням працівника поліції. Зазначає, що інспектором поліції не були повно і всебічно досліджені усі обставини справи та був грубо порушений визначений Інструкцією порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема йому не було роз?яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не оголошено зміст постанови.

Позивач стверджує, що в його діях відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, зазначає, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова серії ДП18 №774180 від 18.07.2024, оскільки лише опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб?єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

03.10.2024 до суду надійшло відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві вказується, що 17.07.2024 о 23 год. 56 хв. інспектор взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 разом з поліцейським ОСОБА_3 несли службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов?язки відповідно повноважень передбачених ЗУ «Про Національну поліцію». В цей час Поліцейські стали свідками того, як Позивач в м. Черкаси по бульв. Шевченка, 249, керував автомобілем RENAULT MEGANE (д.н.з. НОМЕР_1 ) з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в) ПДР України.

Після чого, на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", автомобіль RENAULT MEGANE (д.н.3. НОМЕР_2 ) було зупинено.

Поліцейський, звертаючись до позивача, який керував автомобілем, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпА.

Надалі, поліцейський згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред?явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Під час спілкування поліцейський виявив у позивача ознаки алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук і т.і. У зв?язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння на приладі «Драгер» на місці. Результат огляду показав стан алкогольного сп?яніння (0,80%).

Після цього Поліцейський згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУПАП, розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Позивач виявив бажання надати пояснення, що ним і було зроблено.

Розглянувши справу, поліцейський виніс постанову серії ДІ18 №774180 відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за порушення п.2.9.в) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Надалі поліцейський ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив копію постанови під підпис.

Також, позивачу роз?яснено зміст статей 307, 308 КУПАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст.289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

Відповідач вважає, що постанова винесена з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального та процесуального права та немає підстав для її скасування.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, зазначених у позові, зазначив, що перед початком руху перевіряв освітлення номеру та переконався, що номер освітлювався, у подальшому під час руху він не міг знати, що освітлення не працює, отже склад правопорушення відсутній. Крім того, він пропонував працівнику поліції відремонтувати освітлення на місці, однак працівник поліції сказав, що цього робити не потрібно.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначив, що позивач керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби. Фактичні обставини справи зафіксовані та підтверджуються відеозаписами з технічних приладів. Водій ОСОБА_1 повинен був переконатись, що номерний знак освітлюється, у тому числі і під час руху транспортного засобу. Розгляд адміністративної справи проведений відповідно до КУпАП, поліцейський ознайомив Позивача з правами особи, яка притягується до адмінвідповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України і розглянув справу про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, при цьому надав докази правопорушення (позивач сам переконався у несправності освітлення номерного знаку) та в результаті оголосив винесену ним постанову.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що перед виїздом вона бачила, що освітлення в автомобілі працювало, у тому числі освітлювався номерний знак.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

18.07.2024 інспектор взводу №1 роти №1 БУПП в Черкаській області лейтенант поліції Коломієць В.П. виніс постанову серії ДП18 №774180 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за змістом якої 17.07.2024 о 23 год. 56 хв. в м. Черкаси, бул. Шевченка 249 водій ОСОБА_1 керував т.з. Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком неосвітленим (у темну пору доби), чим порушив п.п. 2.9в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним до ОСОБА_1 застосованого адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн.

У графі 8 постанови «до постанови додаються» вказано, відео з реєстратора службового авто, відео з нагрудної камери 46860, письмове пояснення.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідач на підтвердження правомірності складення оскарженої постанови разом з відзивом надав диск з відеозаписами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі ПДР України), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9.в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, зокрема, неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Як передбачено приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд враховує, що на обґрунтування правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскарженої постанови відповідач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують вину позивача у допущенні порушення вимог п. 2.9.в ПДР України, що виразилось у керуванні транспортним засобом RENAULT MEGAN в темну пору доби з неробочою підсвіткою заднього номерного знаку, адміністративна відповідальність за що передбачена, зокрема, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

У судовому засіданні переглянуто наявні відеозаписи щодо обставин події та встановлено, що факт вчинення позивачем відповідного правопорушення підтверджуються наданими суду відео-доказами.

Аргументи позивача про те, що освітлення номерного знаку могло бути пошкоджене під час руху транспортного засобу, не знімає з нього обов`язку забезпечити належний технічний стан транспортного засобу під час його руху, у тому числі освітлення номерного знаку. Крім того, зазначені аргументи суд оцінює критично, оскільки факт перевірки освітлення номерного знаку перед початком руху транспортного засобу стверджується позивачем та підтверджений свідченнями дружини позивача, яка є зацікавленою особою. Рух транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком зафіксований на відео та фактично не заперечувався позивачем під час зупинки.

Обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю викладені в оскарженій постанові про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 і ч. 1 ст. 121-3 КУпАП наступає саме за факт керування транспортним засобом із несправностями зовнішніх світлових приладів та за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Таким чином суд вважає, що відповідач довів правомірність прийняття спірної постанови, з дотриманням правил чинного законодавства, оскільки вказана постанова винесена уповноваженою особою на підставі встановлених дійсних фактичних обставин, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду цієї справи.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведеного правового регулювання суд приходить переконання щодо доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що виявилось у порушення вимог п. 2.9 в) Правил дорожнього руху, а тому відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1 190,00 грн.

Отже, правові підстави для скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 508109 від 11.03.2024 відсутні, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на відмову у позові судові витрати позивача у справі покладаються на нього ж.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-247, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 286-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3)

Суддя Н.М. Чапліна