Справа № 200/5955/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року Справа№200/5955/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: військової частини НОМЕР_1

про: визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, які полягали в визначенні розміру підйомної допомоги в 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток в 2019 році, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби в 2019 році, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація, зобов`язання здійснити перерахунок підйомної допомоги, виплаченої в 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, виплаченої в 2019 році, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби, виплаченої в 2019 році з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що проходив військову службу за контрактом у період з 01.08.2016 року по 30.05.2019 року (включно) у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.05.2021 року № 156 його, звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.05.2019 року №119-РС за підпунктом «а» (які вислужили строк військової служби за контрактом) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 30 травня 2019 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Після звільнення та виключення позивача зі списків особового складу відповідачем не був проведений повний розрахунок, а саме не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.08.2016 року по 30.05.2019 року (включно), яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб і роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи їх протиправними, з метою відновлення порушених прав позивач із позовними заявами звернувся до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року по справі № 200/9274/20-а (набрало законної сили 17.02.2021 року) визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 серпня 2016 року по 30 листопада 2018 року та щодо виплати йому не в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2018 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової з 01 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та виплатити її недоотриману частину.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року по справі № 200/14354/21 (набрало законної сили 09.03.2022 року) визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період проходження військової служби з 01.03.2018 року по 30.05.2019 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.05.2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та виплатити позивачу її недоотриману частину, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення.

Проте, відповідач при визначенні позивачу розміру підйомної допомоги в 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2017 2018 роках, а також розміру грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.05.2021 року № 156, виходив з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексації.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив наступне.

Відповідно до п. 1, 6 Розділу ХХІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом МО України №260 від 07.06.2018 року (надалі Порядок №260), військовослужбовцям, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку №260, посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами) (далі - Постанова № 704). Відповідно до п. 1розділу ІІІ Порядку №260, оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до Постанови № 704. Враховуючи те, що розміри посадових окладів та окладу за військове звання чітко визначено Постановою КМ України № 704, Позивачеві було нараховано грошову допомогу на оздоровлення та компенсації за невикористанні календарні дні щорічної (та додаткової) відпустки у відповідності до вимог Постанови № 704.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року витребувати у відповідача пояснення, чи враховувалась позивачеві індексація його грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті:

- підйомної допомоги в 2016 році,

- грошової допомоги на оздоровлення в 2016 2019 роках,

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2017 2018 роках,

- грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток в 2019 році,

-одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби в 2019 році із зазначенням усіх складових щодо кожної виплати окремо.

На виконання вказаної ухвали відповідачем надано пояснення, у яких зазначено наступне.

Необхідні відомості про нарахування та виплати грошового забезпечення Позивачу зазначені у довдці № 1228 від 31.08.2024 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2016 по 04.2019, а саме: стосовно розміру нарахованої та сплаченої індексації, грошової допомоги на оздоровлення в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток в 2019 році, та інше; Довідка № 1228 від 31.08.2024 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 додається (та є в матеріалах справи); пояснення стосовно порядка нарахування індексації грошового забезпечення та ії розміру зазначені у відзиві на позовну заяву № 2/893 від 02.09.2024.

За таких обставин суд вирішує справу за наявними доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Донецьким окружним адміністративним судом у рішенні від 14 вересня 2020 року у справі № 200/4317/20-а, яке набрало законної сили 01 березня 2021 року, встановлено наступне.

30 травня 2016 року, ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу з Міністерством оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку полковника ОСОБА_2 строком на 3 (три) роки.

Наказом командира військової частина-польова пошта НОМЕР_4 від 01 серпня 2016 року № 229, ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частина-польова пошта НОМЕР_4 від 01 липня 2017 року № 176 з метою виконання вимог спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31 березня 2017 року № Д-322/1/4дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2017 році» та з метою удосконалення організаційно-штатних структур військових частин оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » умовне найменування військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , яке належало НОМЕР_5 окремій механізованій бригаді, змінено на НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 119-РС від 26 травня 2019 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у Збройних Силах України за підпунктом "а" (які вислужили строк військової служби за контрактом) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 156 від 30 травня 2019 року сержанта, ОСОБА_1 , головного сержанта ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_6 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 119-РС, за підпунктом "а" (які вислужили строк військової служби за контрактом) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема зазначено, з 30.05.2019 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 31.05.2019 року. Щорічна основна відпустка за 2018 рік надавалася терміном на 40 днів, утримати за 10 днів надмірно використаної відпустки за 2018 рік. Щорічна основна відпустка за 2019 рік не надавалася, виплатити компенсацію за 10 днів невикористаної відпустки. Виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 110% в повному розмірі за період служби, з 01 по 30 травня 2029 р., згідно телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 р. № 248/9240. Виплатити надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період служби, з 01 по 30 травня 2019 р. згідно телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 р. № 248/9240. Виплатити винагороду за безпосередню участь в операції Об`єднаних сил за період служби, з 01 по 30 травня 2019 р. в розрахунку 6500 грн. на місяць відповідно до залучення особового складу до сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області та Луганській областях. Виплатити одноразову допомогу при звільненні в розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за 3 (три) повних календарних років служби. Вислуга років в Збройних Силах України становить: календарна - 10 років 09 місяців 22 дні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 200/9274/20-а, яке набрало законної сили 17 лютого 2021 року визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 серпня 2016 року по 30 листопада 2018 року та щодо виплати йому не в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2018 року по 28 лютого 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової з 01 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та виплатити ОСОБА_1 її недоотриману частину.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2016 2019 роки проходження військової служби.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 2019 роки проходження військової служби, починаючи з дня отримання ним статусу учасника бойових дій по день виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 200/5774/21, яке набрало законної сили 18 жовтня 2021 року, встановлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 200/9274/20-а, Військовою частиною НОМЕР_1 позивачеві було виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 87 914,35 грн., що підтверджується представленою позивачем випискою за картковим рахунком АТИ «Альфа-Банк» - 13 квітня 2021 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі № 200/14354/21, яке набрало законної сили 09 березня 2022 року, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 30.05.2019.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 - із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та виплатити позивачу її недоотриману частину, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення.

Як встановлено судом за допомогою програмного забезпечення КП «Діловодство спеціалізованого суду», до матеріалів справи № 200/4317/20-а сторонами було долучено копію наказу командира від В2970 від 01 серпня 2016 року № 229, при зарахуванні до списків військової частини позивачеві підйомна допомога не призначалась.

Як встановлено судом з довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 31.08.2024 року № 1228, останньому нараховано та виплачено:

- грошову допомогу на оздоровлення: 2016-2019 роки;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань: 2017-2018 роки;

- допомогу при звільненні квітень 2019 року у розмірі 18221,75 грн, у червні 2019 року 233,88 грн, у грудні 2019 року 24607,50 грн, у березні 2020 року 18455,62 грн;

- компенсацію за невикористані дні основної відпустки виплачено у серпні 2019 року 5741,74 грн.;

- компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки виплачено у квітні 2021 року 22966,96 грн.;

- індексацію грошового забезпечення виплачено у квітні 2021 року 66286,17 грн..

Підйомна допомога позивачеві відповідачем не виплачувалась.

Суд зазначає, що вказана довідка не містить детального розрахунку спірних виплат.

Втім, як вбачається з наданої довідки, спірні виплати позивачеві було здійснено до нарахування індексації його грошового забезпечення.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позивачеві не було враховано індексацію його грошового забезпечення при розрахунку компенсації за невикористані дні основної відпустки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки, допомоги при звільненні.

Доказів розрахунку компенсації за невикористані дні додаткової відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення позивача відповідачем до матеріалів справи не додано.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України від 03.07.1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є його систематичною складовою.

Порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення у межах спірного періоду було врегульовано Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 року № 260 (далі Інструкція № 260) та Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260).

Пунктом 33.1 Інструкції № 260 (тут і далі в редакції, чинній на момент проходження позивачем військової служби) встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 розділу ХХIV Порядку № 260 (тут і далі в редакції, чинній на час проходження військової служби позивачем), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення позивачеві в 2016 2019 роках мала бути обрахована із врахуванням індексації його грошового забезпечення.

Пунктом 30.1 Інструкції № 260 визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік) або без вибуття у відпустку (за їх заявою протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги (п. 30.2 Інструкції № 260).

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п. 30.3 Інструкції № 260).

Відповідно до п. 1 розділу ХХІІІ Порядку № 260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги (п. 2 розділу ХХІІІ Порядку № 260).

Таким чином, при розрахунку грошової допомоги для оздоровлення позивачеві за 2017-2018 роки мала бути врахована індексація його грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 розділу XXXII Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 5 розділу XXXII Порядку № 260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються:

звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою;

які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення;

яких відсторонено від посад відповідно до Кримінального процесуального кодексу України або яких відсторонено від виконання службових повноважень у зв`язку зі складанням щодо них протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення, на які мали право військовослужбовці за останньою займаною посадою на день відсторонення від посад (відсторонення від виконання службових повноважень) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Судом за допомогою програмного забезпечення КП «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що до матеріалів справи № 200/431720-а сторонами було долучено Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 156 від 30.05.2019.

Вказаним наказом позивача звільнено з військової служби.

Визначено виплатити одноразову допомогу при звільнені в розмірі 50 % грошового забезпечення за три повних календарних роки служби.

Визначено вислугу років у Збройних Силах України у розмірі 10 років 09 місяців 22 дні.

Таким чином, при розрахунку одноразової допомоги при звільнені в розмірі 50 % грошового забезпечення, мала враховуватись індексація грошового забезпечення позивача.

Відповідно до п. 3 розділу XXXI Порядку № 260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Пунктом 5 розділу XXXI Порядку № 260 визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.

Відповідно до п. 6 розділу XXXI Порядку № 260, розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Таким чином, при розрахунку компенсації за невикористані дні основної та додаткової щорічних відпусток враховується індексація грошового забезпечення.

Абзацом першим пункту 3 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується в тому числі підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Аналогічна норма міститься і в пункті 1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженій наказом Міністра оборони України від 22 жовтня 2001 року № 370, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2 вищевказаної Інструкції розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.

Підпунктами 4.1, 4.2 пункту 4 Інструкції визначено, що підйомна допомога офіцерам, прапорщикам (мічманам) і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, виплачується тим, які переїхали у зв`язку з призначенням на посади, - за новим місцем служби на підставі наказу про призначення і наказу командира військової частини про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що підйомна допомога є одним із видів соціального забезпечення військовослужбовців та їх сімей.

Підставою для її виплати є, зокрема, наказ про призначення і наказ командира військової частини про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей щодо виплати позивачеві підйомної допомоги відповідачем.

Крім того, як вже зазначалось судом раніше, як встановлено судом за допомогою програмного забезпечення КП «Діловодство спеціалізованого суду», до матеріалів справи № 200/4317/20-а сторонами було долучено копію наказу командира вій НОМЕР_4 від 01 серпня 2016 року № 229, з якого встановлено, що при зарахуванні до списків військової частини позивачеві підйомна допомога не призначалась.

Право позивача на отримання вказаної допомоги не є спірним у цій справі.

Враховуючи наведене, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату підйомної допомоги з урахуванням індексації грошового забезпечення задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дії, які полягали в визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток в 2019 році, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби в 2019 році, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація його грошового забезпечення, зобов`язання здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби з врахуванням індексації його грошового забезпечення у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог та компенсацій, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд зазначає, що саме такий спосіб захисту буде належним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.1 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із чим питання щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору судом не вирішується.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, які полягали в визначенні розміру підйомної допомоги в 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток в 2019 році, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби в 2019 році, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація, зобов`язання здійснити перерахунок підйомної допомоги, виплаченої в 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, виплаченої в 2019 році, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби, виплаченої в 2019 році з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягали в визначенні ОСОБА_1 розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток в 2019 році, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби в 2019 році, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація його грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: адреса АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2016 2019 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2017 2018 роках, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 (десять) повних календарних років служби з врахуванням індексації його грошового забезпечення у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог та компенсацій, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 29 жовтня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська