Справа № 711/6458/24
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/6458/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі - Буйновській А.П.

за участю представника відповідача

за довіреністю Юхименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що оператором відділення військового обліку і бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. солдатом ОСОБА_3 10.08.2024 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №1026М/2024 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №1026/2024 від 10.08.2024 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.

Позивач вказує, що постанова обгрунтована тим, що він ухиляється від явки по повістці, яка була вручена йому під особистий підпис 29.03.2024 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , по якій він повинен був з`явитися 05.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . По повістці 05.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не з`явився, про поважність причин неприбуття у строки, визначені статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова №1026/2024 не відповідає закону, оскільки в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за яким його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, зазначає, що дійсно, йому під особистий підпис 29.03.2024 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено повістку. По повістці він мав з`явитися 05.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між тим, 04.04.2024 позивачем було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву, в якій вказав, що 05.04.2024 він не має можливості з`явитись, оскільки перебуває на лікарняному, до заяви було додано довідку про те, що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 03.04.2024 в КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня». Також до ІНФОРМАЦІЯ_2 04.04.2024 було направлено заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На стаціонарному лікуванні позивач перебував з 03.04.2024 по 18.04.2024, що підтверджується даними виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1299/33/2024, виданою КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня».

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, як вказує позивач, ним надані пояснення, що не з`явився він до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.04.2024 в зв`язку з тим, що перебував на стаціонарному лікуванні та надав копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1299/33/2024.

21.05.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово- облікових даних; 23.05.2024 йому було повернуто тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 з вклеєним штрих-кодом. Також, 16.07.2024 ним було сформовано довідку в додатку «Резерв+», в якій зазначено, що дані уточнені 26.06.2024.

Крім того, позивач вказує, що КУпАП за неявку 05.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не існувало норми ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Отже, вважає, що він не міг вчинити адміністративно правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП 05.04.2024, оскільки норма ч. 3 ст.210-1 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення.

Також вважає, що зазначена вище постанова винесена з порушенням законодавства, а саме ст. 38 КУпАП в редакції від 14.10.2023, невірно застосовано закон про відповідальність (щодо зворотньої дії закону у часі). На момент розгляду справи закінчився термін притягнення його до адміністративної відповідальності, згідно із ст. 38 КУпАП. Тому, на його думку, позовні вимоги є обгрунтованими, відповідач діяв не на підставі закону, а тому оскаржувана постанова має бути скасована, а провадження закрите.

Таким чином, позивач просить суд, - скасувати постанову №1026/2024 від 10.08.2024 по справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу закрити за відсутність події і складу адміністративного правопорушення; судовий збір просить стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою суду від 19.08.2024 прийнято та відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 подано відзив на позов, за яким судом продовжені строки для подачі такої процесуальної заяви та прийнято її до справи. Зокрема, зазначено, що позивачем в позовній заяві зазначено два відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 та ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 . Відповідно до ч.4 ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу (ВС/КАС у справі №742/2298/17 від 17.09.2020), оскільки посадова особа відповідного орану діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому просить виключити з числа відповідачів ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 .

Також, зазначено, що 10.08.2024 працівниками патрульної поліції Черкаського районного управління поліції було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_1 , згідно із поданим до Черкаського районного управління поліції звернення щодо його розшуку, затримання та доставки вих. №3/10956 від 29.07.2024. В ході уточнення облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці 05.04.2024. Поважних причин для його не прибуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , було перебування на лікарняному, однак після закінчення лікарняного не зникає обов`язок явки по повістці. Таким чином, всупереч вимогам законодавства, а саме, - частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Датою виявлення правопорушення є 29.07.2024, тобто день, коли було направлено звернення до поліції.

Згідно із пунктом 24 Порядку №560, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

10.08.2024 в ході розгляду справи було встановлено, що 29.03.2024 ОСОБА_1 була вручена повістка на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 05.04.2024, також йому було повідомлено про відповідальність за неприбуття у строк, визначений у повістці, яку він отримав особисто, про що свідчить підпис у розписці. Між тим, гр. ОСОБА_1 не прибув 05.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не прибув і у строк, визначений законодавцем а саме, - 7 днів; обставини, що обтяжують правопорушення - є доставлення ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції та тривалий час скоєння, тобто він і не збирався з`являтися за власною волею.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП склала уповноважена посадова особа, оператор відділення ВОБССЗ ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_3 , згідно із вимогами ст.254 КУпАП. Після складання протоколу гр. ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться об 11:30 10.08.2024.

Гр. ОСОБА_1 не заявив клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а особисто розписався в протоколі та надав пояснення, положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому були доведені та зрозумілі.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 розглядалася ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 та було прийняте наступне рішення: в зв`язку з неприбуттям гр. ОСОБА_1 за викликом (згідно врученої повістки) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до порушення вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, так як правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, шляхом накладення штрафу у розмірі 17 000,00 грн., в той же день постанова №1026/2024 була отримана ОСОБА_1 особисто.

Відповідач вважає, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_6 діяли відповідно до вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», КУпАП, Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024.

У відзиві зазначено, що вимоги позивача про скасування постанови є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки у період з 05.04.2024 по 10.08.2024 позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 з належними доказами поважності не прибуття по повістці, а тому був притягнутий до адміністративної відповідальності. Строки розгляду справи не порушені, так як правопорушення виявлене 29.07.2024, тобто після подання звернення щодо доставки громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, залишивши постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1026/2024 від 10.08.2024 без змін.

Відповідач ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відзив на позов не подав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В справі наявна заява позивача від 02.09.2024 про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, незважаючи на подану ним заяву, що датована 16.10.2024 про відкладення розгляду справи з-за неможливості прибути в судове засідання за сімейними обставинами, суд визнав причини неявки позивача в судове засідання 17.10.2024 неповажними і розглядав справу, враховуючи норми ст. 268 КАС України, зокрема ч.3 про те, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В судовому засіданні представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 за довіреністю ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи відзиву на позов. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 був доставлений до ТЦК та СП 10.08.2024, оскільки перебував у розшуку. Повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 05.04.2024 він отримав ще 29.03.2024. Незважаючи на його хворобу та лікування, він ні після видужання ні до часу його затримання працівниками поліції та доставки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився, будучи обізнаним про свій обов`язок. Той факт, що ОСОБА_1 оновлював військово-облікові дані, його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 з інших питань, жодним чином не знімає з нього відповідальності за вчинення правопорушення неявка до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 аж 29.07.2024 направило до органів НП України повідомлення про розшук та доставку ОСОБА_1 , а тому він і повинен відповідати за нормами ч.3 ст. 210-1 КУпАП в редакції, яка діяла станом на 29.07.2024 в період особливого стану.

В судове засідання ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що 29.03.2024 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_1 особисто була вручена повістка, по якій він повинен був з`явитися 05.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить особисто складена та підписана розписка. Крім того, вказані обставини визнаються і самим позивачем. Між тим, по повістці 05.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_1 не з`явився за станом здоров`я. Так, судом встановлено, що 04.04.2024 ним було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про неможливість з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 05.04.2024 до кабінету №203, що по АДРЕСА_1 , оскільки він перебуває на лікарняному. Також до заяви було долучено довідку КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» від 04.04.2024 за підписом завідувача відділення ОСОБА_6 та лікаря ОСОБА_7 . Разом із вказаною заявою, що датована 04.04.2024, ОСОБА_1 направлено й заяву від 04.04.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації із долученими певними документами. Дане поштове відправлення було направлено ним рекомендованим листом 04.04.2024 з описом вкладень.

Відповідно до виписки №1299/33/2024 КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» від 18.04.2024, ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у цьому медичному закладі з 03.04.2024 по 18.04.2024.

Під час розгляду справи також встановлено, що на підставі рапорту заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника мобілізаційного відділення підполковника ОСОБА_8 , розписки про вручення повістки, - 29.07.2024 №3/ НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся до Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області із зверненням в порядку ст. 259 КУпАП щодо доставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 працівниками Національної поліції 10.08.2024 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 і щодо нього оператором відділення військового обліку і бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ст. солдатом ОСОБА_3 був складений протокол №1026М/2024 від 10.08.2024 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, який ним отриманий цього ж дня під розписку. Крім того, він виклав у протоколі свої пояснення про те, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 з-за хвороби, додавши медвиписку від 18.04.2024.

Постановою від 10.08.2024 №1026М/2024, винесеною ТОВ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (ухилення від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яку отримав 29.03.2024 у визначену дату 05.04.2024 та станом на 29.07.2024, тобто дату, коли його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками органів Національної поліції) та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. 00коп. Ця постанова отримана ОСОБА_1 10.08.2024, про що свідчить його розписка у постанові.

Крім того, у постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушені норми ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами, ст. 17 ЗУ «Про оборону», ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Слід зазначити, що позивачем не порушені строки звернення до суду із цією позовною заявою (надійшла до суду 15.08.2024), враховуючи норми ст. 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п.п. 7, 9 ч. 2 ст. 4 КАС України).

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ст. 254 КУпАП).

Таким чином, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 є належним відповідачем по даній справі, зокрема і керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки - ТОВ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 мав право розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Стаття 65 Конституції України передбачає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакціях, чинних на час виниклих правовідносин. Крім того, підлягають до застосування: Закон України "Про правовий режим воєнного стану", Закон України «Про оборону України», Указ Президента України «Про загальну мобілізацію», Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до вказаного Порядку, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджені постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 тощо.

Положеннями частин першої-третьої статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП (в редакції від 09.05.2024 №3696-ІХ, чинній з 19.05.2024) передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи.

Отже, починаючи з 05.04.2024 (дата явки до органів ІНФОРМАЦІЯ_3 ) по 29.07.2024 (дата звернення органів ІНФОРМАЦІЯ_3 до органів Національної поліції щодо розшуку, затримання та доставки ОСОБА_1 до органів ІНФОРМАЦІЯ_3 ) діяв особливий період.

Як передбачено ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. Військове командування, військовослужбовці, добровольці Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівники правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, особи, визначені Законом України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України", під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), зобов`язані дотримуватися законів та звичаїв війни та застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Громадяни, які проходять державну військову службу та службу у військовому резерві у Збройних Силах України, при виконанні обов`язків служби носять військову форму одягу, їм довічно встановлюються законом військові звання. Порядок позбавлення військового звання визначається законом. В умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України. Громадяни України в установленому законом порядку можуть створювати громадські організації для сприяння зміцненню оборони держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України- за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Абзацом 3 частини 9 статті 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 28.07.2010 №673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», якою визначено виключний перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саме: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Крім того, відповідно до п.п. 21-24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (у редакції, чинній станом на 16.05.2024 та на час розгляду справи), - за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за результатами встановлених обставин та досліджених доказів, доводів сторін, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки жодним чином не встановлені обставини, які б свідчили про порушення уповноваженими особами органів ІНФОРМАЦІЯ_3 вимог чинного законодавства щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , складання протоколу від 10.08.2024, розгляду адміністративної справи щодо позивача, оформлення, складання та винесення постанови від 10.08.2024, щоби давало підстави для скасування цієї постанови.

Так, беззаперечним є той факт, що ОСОБА_1 особисто під розписку отримав повістку 29.03.2024 щодо його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.04.2024. При цьому, він у вказаний термін не з`явився, перебуваючи на лікуванні, що підтверджено медичними документами, які досліджені судом і 04.04.2024 письмово про це повідомив до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Між тим, по закінченні лікування 18.04.2024 (виписаний із стаціонарного лікування у медзакладі) та включно по 10.08.2024 (дата доставлення ОСОБА_1 до органів ІНФОРМАЦІЯ_3 співробітниками Національної поліції на виконання звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29.07.2024), позивач не виконав законом визначеного обов`язку та так і не з`явився по вказаній повістці, чим порушив норми чинного законодавства, зокрема, в частині його неприбуття у строк, що не повинен перевищувати сім календарних днів з моменту закінчення обставин (лікування у медзакладі), а тому правомірно притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. На переконання суду, доводи позивача про те, що до нього не може бути застосована ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки ця норма введена в дію лише 19.05.2024 та норми ст. 38 КУпАП, оскільки, як за його твердженнями, закінчився термін притягнення його до адміністративної відповідальності, бо подія відбулася 05.04.2024, - є безпідставними, враховуючи викладені норми законодавства, встановлені обставини та досліджені докази, які надані сторонами по справі.

Також безпідставними є й доводи позивача про те, що він 21.05.2024 та 23.05.2024 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу оновлення військово-облікових даних і отримання тимчасового посвідчення, формування 16.07.2024 довідки в додатку «Резер+», оскільки ці, вчинені ним дії, жодним чином не усувають його обов`язку з`явитися до органів ІНФОРМАЦІЯ_3 за отриманою ним 29.03.2024 повісткою, враховуючи, що повістка є виключно письмовим документом, який видається на ім`я конкретної особи, тобто військовозобов`язаного із зазначенням обов`язку такої особи з`явитись у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Доказів того, що ОСОБА_1 у вказані дні прибував до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме за викликом по повістці, ним до суду надано не було.

При цьому, слід зазначити, що за загальним терміном «повістка» це: повістка для уточнення даних - вручають для уточнення та оновлення інформації про склад сім?ї, стан здоров?я військовозобов`язаних, місце роботи, тощо; повістка для проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) - вручається для проходження медичного обстеження; мобілізаційне розпорядження - вручається військовозобов`язаним особам, котрі пройшли медичну комісію та визнані придатними до несення військової служби. Тобто, мета явки особи до органів ІНФОРМАЦІЯ_3 за отриманою повісткою не обмежується лише вчиненням такою особою дій стосовно оновлення (уточнення) інформації про цю особу, а тому ОСОБА_1 , відповідно до законодавства, зобов`язаний був прибути по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання певний дій, задля яких йому і була вручена 29.03.2024 повістка.

Суд вважає, що постанова №1026/2024 від 10.08.2024 відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам чинного законодавства, стягнення, яке накладене на нього, у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. є мінімальним, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено фактів бездіяльності чи протиправних дій з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо позивача, а тому у задоволенні його позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати (сплачений при подачі позову судовий збір) слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 17.10.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька