Справа № 440/11208/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/11208/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2024 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (надалі по тексту - відповідач1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі по тексту - відповідач2), відповідно до якого просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.06.2024 за № 48 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.09.2024 року за № 48; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити повторний розгляд її заяви від 28.08.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зарахувавши до страхового стажу період роботи з 23.04.2003 по 31.08.2003 року та до спеціального (пільгового) стажу періодів моєї роботи з 26.02.1996 по 22.04.2003 у КСП ім. Леніна /реорганізованого у СТОВ "Фіалка"/ на посаді доярки, з 23.04.2003 по 08.10.2003 у СТОВ "Ватутіна" на посаді доярки; з 17.10.2003 по 01.01.2011 у СТОВ "Фіалка" на посаді доярки; з 02.01.2011 по 15.12.2011 в ТОВ "Егрес-Агро" на посаді оператора машинного доїння; з 16.12.2011 по 02.11.2017 року в СТОВ "Фіалка" на посаді оператора машинного доїння.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідачів, що полягає у безпідставному неприйнятті до уваги записів трудової книжки позивача та уточнюючих довідок на підтвердження періодів виконання позивачкою робіт на посадах доярки/оператора машинного доїння з виконанням встановлених норм обслуговування тварин під час вирішення питання про призначення пенсії, що призвело до неврахування таких періодів роботи до страхового та пільгового стажу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази у відповідачів та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідач1 позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 70-74/ зазначив, що Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 12.06.2024 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 20 років. Згідно поданих документів до страхового стажу позивачки не зараховано: період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 14.05.1990 по 13.05.1993, оскільки не підтверджено зміну прізвища матері з ОСОБА_2 на Калину; період роботи з 23.04.2003 по 08.10.2003, оскільки записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків). До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано: періоди з 26.02.1996 по 22.04.2003, з 17.10.2003 по 01.01.2011, з 16.12.2011 по 02.11.2017 згідно з довідкою від 29.05.2024 № 3, виданої СТОВ «Фіалка», оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме відсутній підпис начальника відділу кадрів, головного бухгалтера та підсумок пільгового стажу. Згідно поданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивачки становить 21 рік 7 місяців 9 днів, пільговий стаж відсутній. В діях головного управління не вбачається будь якої неправомірності, з огляду на вищевикладене, у спірних правовідносинах головне управління здійснює свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідач2 своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в режимі відеоконференції з зали судового засідання - залишено без задоволення. Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишено без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

05.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI /а.с. 45-46/.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 12.06.2024 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 20 років. Згідно поданих документів до страхового стажу позивачки не зараховано: період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 14.05.1990 по 13.05.1993, оскільки не підтверджено зміну прізвища матері з ОСОБА_2 на Калину; період роботи з 23.04.2003 по 08.10.2003, оскільки записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків). До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано: періоди з 26.02.1996 по 22.04.2003, з 17.10.2003 по 01.01.2011, з 16.12.2011 по 02.11.2017 згідно з довідкою від 29.05.2024 № 3, виданої СТОВ «Фіалка», оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме відсутній підпис начальника відділу кадрів, головного бухгалтера та підсумок пільгового стажу. Згідно поданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивачки становить 21 рік 7 місяців 9 днів, пільговий стаж відсутній /а.с.9/.

28.08.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI /а.с. 47-48/.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №48 від 04.09.2024 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 20 років. За поданими документами до страхового стажу позивачки не зараховано період роботи з 23.04.2003 по 31.08.2003 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про даний період у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що містяться в системі персоніфікованого обліку. До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди з 26.02.1996 по 22.04.2003, з 17.10.2003 по 31.12.2010, з 16.12.2011 по 02.11.2017 згідно довідки № 6 від 08.08.2024, виданої СТОВ «Фіалка», оскільки відсутня інформація про встановлені в господарстві норми обслуговування та виконання встановлених норм позивачкою. Згідно поданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивачки становить 32 роки 07 місяців 11 днів, пільговий стаж відсутній /а.с. 41/.

Вважаючи свої права порушеними такими рішеннями, позивач звернулася до суду з позовом.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон №1058-IV і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні, за загальним правилом, мають норми Закону №1058-IV як спеціального акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання приписами Закону №1058-IV.

Відповідно до ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, зокрема, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема,: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частинами першою та третьою статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 114 цього ж Закону, жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, а саме 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту також - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Суд наголошує, що рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 12.06.2024 до страхового стажу позивачки не зараховано: період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 14.05.1990 по 13.05.1993, оскільки не підтверджено зміну прізвища матері з ОСОБА_2 на Калину; період роботи з 23.04.2003 по 08.10.2003, оскільки записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків). До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано: періоди з 26.02.1996 по 22.04.2003, з 17.10.2003 по 01.01.2011, з 16.12.2011 по 02.11.2017 згідно з довідкою від 29.05.2024 № 3, виданої СТОВ Фіалка, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме відсутній підпис начальника відділу кадрів, головного бухгалтера та підсумок пільгового стажу.

Натомість рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №48 від 04.09.2024 до страхового стажу позивачки не зараховано період роботи з 23.04.2003 по 31.08.2003 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про даний період у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що містяться в системі персоніфікованого обліку. До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди з 26.02.1996 по 22.04.2003, з 17.10.2003 по 31.12.2010, з 16.12.2011 по 02.11.2017 згідно довідки № 6 від 08.08.2024, виданої СТОВ Фіалка, оскільки відсутня інформація про встановлені в господарстві норми обслуговування та виконання встановлених норм позивачкою.

Так при повторному зверненні до органу пенсійного фонду позивачем долучено, серед іншого, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 на підтвердження зміни прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 при реєстрації шлюбу /а.с. 58/, а також довідку СТОВ "Фіалка" від 18.06.2024 № 6, відповідно до якої зазначено, що посади начальника відділу кадрів та головного бухгалтера у підприємстві відсутні згідно штатного розпису /а.с. 44/.

Дослідивши такі документи суд приходить до висновку, що ними усунуто такі невідповідності, визначені рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 12.06.2024.

Надаючи оцінку твердженню відповідачів про незарахування періоду роботи позивача до її страхового стажу з 23.04.2003 по 31.08.2003 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про даний період у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що містяться в системі персоніфікованого обліку, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України №1058 застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

У відповідності до пунктів 4, 5 частини першої статті 16 названого Закону, застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною другою статті 24 згаданого Закону визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Суд враховує, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обчислення стажу роботи для призначення трудових пенсій здійснювалось з урахуванням вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з частиною першою статті 56 названого Закону, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктом 5 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 №8-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за №785/25562 (надалі - Положення), реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Положення, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Абзацами другим, третім другим пункту 4 розділу IV Положення передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Суд враховує, що наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення та здійснення такій особі пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призведе до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Суд звертає увагу на те, що факт роботи позивача з 23.04.2003 по 31.08.2003 в СТОВ ім. Ватутіна дояркою підтверджено відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , копія якої залучена до матеріалів справи і яка була наявна у відповідачів під час прийняття рішення /а.с. 42, 65/.

Крім того, відповідні фактичні обставини підтверджені архівними довідками Архівного відділу Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області та Комунальної установи "Трудовий архів" Гадяцької міської ради, відповідно до яких, зокрема зазначено, що у книзі нарахування заробітної плати працівників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Ватутіна за травень-вересень 2003 року с. Ціпки Гадяцького району Полтавської області значиться, що ОСОБА_1 працювала дояркою, відпрацьовані вихододні становлять: Відпрацьовані вихододні за 2003 рік - 105 з 15.04.2003 по 08.10.2003, доярка /а.с. 20-22/.

Попри наявні розбіжність у періоді роботи позивача, суд зауважує, що згідно трудової книжки позивача прийнято на роботу саме 23.04.2003. Також в межах даного спору позивач просить зарахувати до страхового стажу роботу саме в СТОВ ім. Ватутіна дояркою саме з 23.04.2003.

За таких обставин, зважаючи на те, що в силу наведених вище вимог Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підставою для внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб у разі ліквідації страхувальника є рішення суду, суд, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи позивача з 23.04.2003 по 31.08.2003 в СТОВ ім. Ватутіна дояркою.

Щодо періоду роботи ОСОБА_1 у СТОВ "Фіалка".

Суд із записів трудової книжки з`ясував, що позивач працювала /а.с. 63-67/:

з 26.02.1996 дояркою в Колгоспі ім. Леніна Гадяцького району Полтавської області;

з 13.03.2000 прийнята на роботу дояркою в порядку переведення у зв`язку з реорганізацією КСП ім. Леніна шляхом перетворення у СТОВ "Фіалка";

22.04.2003 - звільнена з роботи за власним бажанням; 17.10.2003 - прийнята на роботу дояркою у СТОВ "Фіалка";

01.01.20211 - звільнена з роботи у зв`язку з переведенням на роботу на ТОВ "Егрес-Агро" п. 5 ст. 36 КЗпП України;

з 02.01.2011 - прийнята оператором машинного доїння в порядку переведення з ТОВ "Егрес-Агро";

15.12.2011 - звільнена з роботи у зв`язку з переведенням на роботу у СТОВ "Фіалка";

з 16.12.2011 - прийнята оператором машинного доїння у СТОВ "Фіалка";

з 02.11.2017 звільнена за скороченням штату працівників.

Також позивач надавала до заяви про призначення пенсії довідку СТОВ "Фіалка" від 29.05.2023 №3 /а.с. 56/, відповідно до якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день в колгоспі ім. Леніна, КСП ім. Леніна, СТОВ "Фіалка" і за періоди з 26.02.1996 по 22.04.2003, з 17.10.2003 по 01.01.2011 та з 16.12.2011 по 02.11.2017 працювала дояркою, оператором машинного доїння і виконувала встановлені норми обслуговування тварин.

Обґрунтованість видачі зазначеної довідки перевірена ГУПФ в Полтавській області під час позапланової перевірки. Відповідно до акту №1600-0902-1/5527 (2342) від 02.08.2024 /а.с. 39-40/, встановлено, що відповідно до перевірених документів ОСОБА_1 працювала дояркою за період з 26.02.1996 по 22.04.2003, з 17.10.2003 по 31.12.2010 (січень 2011 року вихододні та заробітна плата відсутні), оператором машинного доїння та з 16.12.2011 по 02.11.2017. Довідку рекомендовано замінити.

Як було встановлено судом вище, підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду роботи позивача і, як наслідок, відмови у призначенні пенсії слугувало те, що відсутня інформація про встановлені в господарстві норми обслуговування та виконання встановлених норм позивачкою.

Вказані доводи не спростовують того, що у трудовій книжці позивача наявні відомості за вказані спірні періоди, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, оскільки підтверджують факти роботи позивача на посаді доярки (оператора машинного доїння), що в розумінні пункту 5 частини 2 статті 114 Закону №1058 є однією посадою. Крім того, підставами для видачі вказаних довідок є накази, на підставі яких до трудової книжки позивача внесені відповідні записи за спірні періоди роботи позивача. Також на вказаних довідках містяться відбитки печаток підприємств.

Щодо незарахування періоду роботи ОСОБА_1 у ТОВ "Егрес-Агро" з 02.01.20211 по 15.12.2011 суд зауважує, що оскаржувані рішення не містять жодних зауважень ні до записів у трудовій книжці позивача в цій частині, ні до будь-яких інших підстав для незарахування вказаного періоду.

В той же час, відповідачами згідно відомостей про зарахування періоду роботи ОСОБА_1 у ТОВ "Егрес-Агро" з 02.01.20211 по 15.12.2011 до пільгового стажу позивача не здійснено /зв.а.с. 56/ з не встановлених судом підстав.

Як наслідок перелічені періоди роботи позивача у колгоспі ім. Леніна, КСП ім. Леніна, СТОВ "Фіалка" та ТОВ "Егрес-Агро" підлягають зарахуванню до її пільгового стажу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 4).

Аналізуючи наведені норми, суд висновує те, що відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудової книжки, її облік, зберігання та видачу несуть саме спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність та негативні наслідки за порушення при веденні записів у трудову книжку повинні настати саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Аналогічні висновки неодноразово висловлював Верховний Суд у своїх постановах, а саме - у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17, у постанові від 11.07.2019 у справі №683/737/17 та у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

У спірному випадку жодних зауважень щодо оформлення записів у трудовій книжці позивача пенсійні органи при прийнятті оскаржуваних рішень не висловили.

Як встановлено судом вище, записи трудової книжки в повній мірі підтверджують спірні періоди роботи позивача, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Незважаючи на те, що записи у трудовій книжці є достатніми доказами роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ОСОБА_1 за власним бажанням до пенсійного органу додатково надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки спірними рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 12.06.2024 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №48 від 04.09.2024 безпідставно не зараховано спірні періоди, вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд визнає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача обраний позивачем.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн /а.с. 6, 29/.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про задоволення позовних вимог фізичної особи, понесені позивачем судові витрати сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів пропорційно.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, буд.10, м. Хмельницький, 29013, ідентифікаційний код 21318350), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд.10, м. Львів, 79016, ідентифікаційний код 13814885) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.06.2024 за № 48 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.09.2024 року за № 48.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 28.08.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 23.04.2003 по 31.08.2003 року та до спеціального (пільгового) стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 26.02.1996 по 22.04.2003 у КСП ім. Леніна /реорганізованого у СТОВ "Фіалка"/ на посаді доярки, з 23.04.2003 по 08.10.2003 у СТОВ "Ватутіна" на посаді доярки; з 17.10.2003 по 01.01.2011 у СТОВ "Фіалка" на посаді доярки; з 02.01.2011 по 15.12.2011 в ТОВ "Егрес-Агро" на посаді оператора машинного доїння; з 16.12.2011 по 02.11.2017 року в СТОВ "Фіалка" на посаді оператора машинного доїння.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, буд.10, м. Хмельницький, 29013, ідентифікаційний код 21318350) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд.10, м. Львів, 79016, ідентифікаційний код 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч. ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський