Справа № 638/18116/23
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,
за позовом ОСОБА_1
до Департаменту патрульної поліції
про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
- скасувати постанову від 10.11.223 року інспектора ПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти ОСОБА_2 серія ЕАТ № 8114232 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати постанову від 10.11.2023 року інспектора ПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти ОСОБА_2 серія ЕАТ № 8114232 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2024 по справі № 638/18116/23 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено .

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора ПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Яковенка Олександра Аркадійовича серія ЕАТ № 8114232 від 10.11.2023 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1342 (тисяча триста сорок дві) грн.

У подальшому до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №638/18116/23 щодо стягнення з відповідача - Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7 500 грн.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Із матеріалів справи убачається, що у позовній заяві представник позивача, адвокат - Кондратенко В.А. просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

Судом також встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом Кондратенко В.А. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 13.11.2023 (а.с.25).

Відповідно до п.3.1 Договору за правничу допомогу, передбачену п.п.1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі визначений за домовленістю Сторін.

З наявного в матеріалах справи розрахунку-фактури №01/13-А від 13.11.2023 (а.с.27 зворот) убачається, що адвокатом надано позивачу послуги на загальну суму 7 500 грн. з яких:

- ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн;

- складання адвокатського запиту, щодо матеріалів, відсутніх у клієнта, необхідних для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - 2000 грн;

- складання позовної заяви, щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції, щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - 5000 грн.

На підтвердження факту сплати розрахунку-фактури №01/13/А від 13.11.2023 позивачем надано квитанцію №371М-6384-РС78-528А від 16.11.2023 (а.с.27).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в сумі 7 500 грн є не співмірним зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг.

Колегія суддів зауважує, що дана справа є справою незначної складності, обсяг обставин, які є предметом доказування по даній справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини не є надто значним.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04.02.2020 (№ провадження К/9901/95/200), відповідно до якої (п.23) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, колегія судів вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 2000,00 грн. Указаний розмір витрат зумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час складання позовної заяви, якістю та обсягом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом апеляційного перегляду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, складністю справи, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині у задоволенні заяви - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бегунц А.О. Мельнікова Л.В.