Справа № 695/2145/24
Суддя: Ушакова К. М.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2145/24

номер провадження 2-а/695/21/24

23 жовтня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання Землянухіної Є.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024. В обґрунтування позову позивач вказує, що 25.05.2024 інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Гопкало С.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2237032, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови позивач 25.05.2024 о 21.06 год. по вул.. М. Бойчука 42 в. Києві керував транспортним засобом, не виконав вимогу наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.3, здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.п. 8.5.1.ПДР України. Вважає, що вказана вище постанова винесена з порушенням прав позивача, чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню, оскільки останній не вчиняв адміністративне правопорушення, а інспектором при винесенні постанови не з`ясовано чи було вчинене правопорушення та чи є вина позивача. Інспектором не досліджувалися наявність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. При ознайомленні з відеозаписом на особистому телефоні інспектора, позивачем встановлено, що не видно номерні знаки автомобіля, який здійснював маневр. Не задоволено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримати юридичну допомогу. Ознайомлення позивача з доказами (відеозаписом) було проведено із порушенням інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026, де не передбачено вивантаження та копіювання відеозапису на особистий мобільний телефон інспектора. Постанова не містить жодного посилання на технічний засіб, за допомогою якого було зафіксоване здійснення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву разом з копіями документів, в якому зазначено наступне. Інспектор у відповідності до КУпАП виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, повідомив позивача про його права та обов`язки та відповідно до норм чинного законодавства виніс постанову серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024. Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав позивачу в реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Щодо доводів позивача про відсутність внесення технічного запису у постанові представник відповідача послався на Інструкцію № 1395, якою не передбачено внесення до постанови (не в автоматичному режимі) відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Представник відповідача у відзиві зазначив, що відповідно до Закону України «Про національну поліцію», поліції надано право використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності правопорушення. Враховуючи викладене вище, просять суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

З`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, застосовано стягнення в межах санкції частини статті у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за порушення вимог ПДР України.

Зі змісту постанови вбачається, що інспектор інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Гопкало С.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, наклав на позивача адміністративне стягнення за ч. 1ст. 122 КУпАП у розмірі 340 грн. на підставі постанови серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024, згідно якої ОСОБА_1 25.05.2024 о 21.06 год. по вул.. М. Бойчука 42 в. Києві, керуючи транспортним засобом «RENAULT MEGANE» номерні знаки НОМЕР_1 , не виконав вимогу наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.3, здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.п. 8.5.1.ПДР України.

В постанові наявна відмітка про роз`яснення прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, про що міститься особистий підпис позивача.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення представником відповідача долучено до матеріалів справи відеозаписи з «Kyiv Smart City» та з службового транспортного засобу.

Суд зазначає, що за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст.. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно з пунктом 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п. п. 8.5.1. ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, представником відповідача надано відеофайли, які були переглянуті в судовому засіданні та на яких зафіксовано, що позивач 25.05.2024 о 21.06 год. по вул.. М. Бойчука 42 в. Києві, керуючи транспортним засобом «RENAULT MEGANE» номерні знаки НОМЕР_1 , не виконав вимогу наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.3, здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.п. 8.5.1.ПДР України. Доданими відеофайлами підтверджено факт руху 25.05.2024 о 21.06 год. по вул.. М. Бойчука 42 в. Києві автомобіля «RENAULT MEGANE» номерні знаки НОМЕР_1 .

На думку суду, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду в справах № 537/1214/17 та № 459/1801/17, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення та місце вчинення якого в даному випадку в достатній мірі підтверджено відеозаписом правопорушення, а також письмовими доказами.

Крім того, відеофайлами зафіксовано процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, коли інспектор підійшов до автомобіля позивача, представився йому, повідомив про здійснення відеофіксації та вказав на вчинене ним адміністративне правопорушення, надав відеодокази для ознайомлення, надав час для здійснення дзвінка по мобільному телефону до адвоката. В свою чергу, позивач довгий час відмовлявся надавати документи, що підтверджують його особу, просив проводити розгляд справи на англійській мові. Не зважаючи на перешкоди позивача, працівник поліції вказав на вчинене правопорушення, роз`яснив позивачу його права та повідомив про розгляд справи за ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи, а саме інспектором не було надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката, суд зважає на таке.

Доводи позивача зводяться до того, що йому не було забезпечено реалізацію його права на отримання правової допомоги, що, на його переконання, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На переконання суду, доводи позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні положень ст.268 КУпАП, оскільки позивач безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком відповідача забезпечити йому участь/консультацію такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Судом враховується, що санкція ч.1 ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Більше того, матеріалами справи не підтверджується позиція позивача, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, працівником поліції вчинялися будь-які дії, які б могли трактуватися судом як перешкоди у реалізації позивачем права на отримання позивачем правової допомоги.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в ході розгляду справи не встановлено допущення посадовою особою відповідача порушення процесуального порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, що було б достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Положення ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, докази, які були надані представником відповідача, підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 241 - 247, 286 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: вул. Федора Ернста 3, м. Київ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024 залишити без задоволення.

Постанову серії ЕНА № 2237032 від 25.05.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 28.10.2024.

Суддя: К.М. Ушакова