Справа № 640/4937/22
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4937/22 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Перлина Поділля-2005" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Перлина Поділля-2005" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5 Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 12.09.2007 № 4364, виданого Приватному підприємству "Перлина Поділля-2005";

-визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 01.02.2017 № 50 Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 11.01.2017 № 5 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 12.09.2007 № 4364, виданого Приватному підприємству "Перлина Поділля-2005";

-визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 19.04.2017 № 172 Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 11.01.2017 № 5 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 12.09.2007 № 4364, виданого Приватному підприємству "Перлина Поділля-2005";

-визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 28.08.2017 № 382 Про внесення змін до наказів Держгеонадр від 18.11.2015 № 373, від 11.01.2017 № 5, від 01.02.2017 № 50 та від 19.04.2017 № 172 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 12.09.2007 № 4364, виданого Приватному підприємству "Перлина Поділля-2005";

-визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 24.04.2018 № 132 Про поновлення, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 12.09.2007 № 4364, виданого Приватному підприємству "Перлина Поділля-2005".

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 22 квітня 2024 року позов задовольнив у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 12.09.2007 ПП "Перлина Поділля-2005" отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4364, виданий Державною службою геології та надр України, з метою видобування піску, гравію Цвіклівецького родовища, яке розташоване в Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області.

Представником позивача були надіслані адвокатські запити № 03/22-зп від 14.01.2021 та № 04/22-зп від 14.01.2022 до Державної служби геології та надр України про надання інформації чи приймалося Держгеонадрами рішення (накази) про зупинення дії дозволу № 4364 та чи є наявні докази про надсилання вручення будь-яких листів, повідомлень щодо ознайомлення позивача з текстом/змістом таких розпорядчих документів.

Листом від 24.01.2022 відповідач повідомив представника позивача, що станом на 20.01.2022, дія Дозволу № 4364, власником якого є Приватне підприємство "Перлина Поділля-2005", зупинена на підставі наказу Держгеонадр від 11.01.2017 № 5. Дію вишевказаного дозволу зупинено з 01.03.2017.

Надалі, Державною службою геології та надр України, приймались наступні розпорядчі документи в яких також (серед інших) мова йшла про дозвіл № 4364, власником якого є Приватне підприємство "Перлина Поділля-2005": наказ Держгеонадр від 01.02.2017 № 50 відтерміновано дату зупинення вищевказаного дозволу з 01.05.2017; наказ Держгеонадр від 19.04.2017 № 172, продовжено до 01.02.2018 термін на усунення порушень; наказом Держгеонадр від 28.08.2017 № 382, відтерміновано дату зупинення вищевказаного Дозволу до 01.02.2018; наказ Держгеонадр від 24.04.2018 № 132, відтерміновано дату зупинення вищевказаного дозволу до 01.02.2019.

Наказом Державної служби геології та надр України «Про внесення змін до наказів Держгеонадр від 18.11.2015 № 373, від 11.01.2017 № 5, від 01.02.2017 № 50 та від 19.04.2017 № 172» від 28.08.2017 № 382, а саме: пунктом 59 Додатку 1 Приватному підприємству "Перлина Поділля-2005" відтерміновано до 01.02.2018 (зафіксовано майбутню дату зупинення) дії дозволу № 4364 від 12.09.2007 по Цвіклівецькому родовищу. Підстава для зупинення дії дозволу зазначена як порушення п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865.

Наказом Державної служби геології та надр України «Про поновлення зупинення дій спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» від 24.04.2018 № 132, пунктом 34 Додатку 2 Приватному підприємству "Перлина Поділля-2005" відтерміновано до 01.02.2019 (зафіксовано майбутню дату зупинення) дії дозволу № 4364 віл 12.09.2007 по Цвіклівецькому родовищу, підстава для зупинення дії дозволу зазначена як порушення п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865.

Не погоджуючись із зазначеними наказами Держгеонадр, в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4364, виданого Державною службою геології та надр України 12.09.2007, з метою видобування піску, гравію Цвіклівецького родовища, яке розташоване в Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 2 Кодексу України про надра його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 4 Кодексу України про надра встановлено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Кодексу України про надра користувачами надр (далі - надрокористувачі) можуть бути: підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 вказаного Кодексу надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Частиною 2. ст. 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до ст. 56 Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є:

- забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр;

- додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами;

- раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів;

- недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд;

- охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку;

- запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей;

- запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод;

- додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Кодексу України про надра у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 60 Кодексу України про надра передбачено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення №1174).

Згідно з пунктом 1 Положення №1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, є уповноваженим органом з питань реалізації угод про розподіл продукції.

Відповідно до пункту 3 Положення №1174 основними завданнями Держгеонадра є, у тому числі, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.09.2007 ПП "Перлина Поділля-2005" отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4364, виданий Державною службою геології та надр України, з метою видобування піску, гравію Цвіклівецького родовища, яке розташоване в Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області. Термін дії спеціального дозволу - 20 років.

Судом встановлено, що дію вказаного вище дозволу було зупинено. Підставою для зупинення слугувало порушення вимог п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 (далі - Положення №865).

Згідно із статтею 45 Кодексу України про надра для визначення промислової цінності родовищ і оцінки запасів корисних копалин по кожному родовищу встановлюються кондиції на мінеральну сировину, що становлять сукупність вимог до якості і кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища.

Запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 45 зазначеного Кодексу постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року № 865 затверджено Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.

Пунктом 25 Положення № 865 (у редакції, чинній до 26 березня 2008 року) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов`язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 264 «Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин» внесені зміни до пункту 25 Положення № 865 та викладено у наступній редакції:

«Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

- коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

- коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов`язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 2010 року № 1236 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» постанову Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12 січня 2011 року.

Відповідно до пункту 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року № 870, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.

Конституційний Суд України у рішенні від 03 жовтня 1997 року № 4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Крім того, у пункті 2 рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/ зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Водночас, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 2010 року №1236 зміни та доповнення до Положення № 865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення не відновлювалась.

Відновлення чинності пункту 25 Положення № 865 мало місце лише у грудні 2017 року з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин», якою пункт 25 Положення № 865 викладено у новій редакції.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №807/1332/17, від 22 квітня 2019 року у справі №820/601/17, від 27 лютого 2020 року у справі №804/8510/16, від 29 квітня 2020 року у справі № 806/648/17, від 15 червня 2021 року у справі №826/1503/17 та інших.

З огляду на викладене, станом на час прийняття відповідачем наказу від 11.01.2017 № 5

норма пункту 25 Положення № 865 (порушення якої, на думку відповідача, допустив позивач, і, яка зазначена як підстава для встановлення строку для усунення порушень, а також зупинення дії спеціального дозволу) втратила чинність, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів є обґрунтованими.

Правова позиція щодо застосування пункту 25 Положення № 865 викладена у постановах Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 807/1332/17, від 17.02.2021 у справі № 824/964/18-а, від 26.03.2021 у справі № 806/2722/16, від 15.07.2021 у справі № 816/1591/16.

Окрім цього особливими умовами спеціального дозволу на користування надрами від 12.09.2007 № 4364 не передбачено обов`язок ПП "Перлина Поділля-2005" проводити державну експертизу та оцінку запасів корисних копалин.

Колегія суддів також звертає увагу, що з огляду на положення статті 7 Закону №877-V протокол Комісії з питань надрокористування від 29 грудня 2016 року №7/2016, на який посилається відповідач у своєму наказі від 11 січня 2017 року № 5, не відноситься до заходів реагування, які, згідно з вимогами цієї норми, повинні передувати застосуванню до надрокористувача заходів впливу у виді зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Суд першої інстанції врахував наведені вище висновки Верховного Суду, обставини справи та визначив вірний спосіб поновлення порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5 Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 12.09.2007 № 4364, виданого Приватному підприємству Перлина Поділля-2005 та інших наказів, як похідних від зазначеного та якими вносились зміни до наказу № 5 щодо строків зупинення дії дозволу та усунення порушень.

Колегія суддів наголошує, що розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, а саме в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки інших доводів щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права або недотримання норм процесуального права апеляційна скарга не містить, колегія суддів не вважає за потрібне надавати оцінку висновкам суду першої інстанції в іншій частині.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України- залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: А.Ю. Коротких

Н.М. Єгорова