Справа № 120/13642/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 жовтня 2024 р. Справа № 120/13642/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик Віталій Володимирович, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області (вул. Р.Скалецького, 17, м. Вінниця, 21018), Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601) про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

11.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльністю Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати йому суддівської винагороди, як судді Чернівецького районного суду Вінницької області за період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року включно, виходячи із встановленого на 01.01.2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.

Також позивач вказує на протиправність дій Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області щодо нарахування та виплати йому суддівської винагороди, як судді Чернівецького районного суду Вінницької області, за період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 гривні.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: доказів щодо нарахування та виплати йому суддівської винагороди за період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 гривні; всіх документів, які вказано у додатку до позовної заяви.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали виконав.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Ознайомившись з позовною заявою, та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та у строк, установлений законом. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

З огляду на викладене, доходжу висновку про наявність підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини 9 статті 171 КАС України встановлено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Разом із тим, положеннями п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

При цьому, згідно із приміткою до статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються й судді.

Оскільки позивач у справі є суддею Чернівецького районного суду Вінницької області, а тому відповідно до частини 6 статті 12 КАС України вказана справа не може бути віднесена до справ незначної складності.

Як слідує із матеріалів справи, в спірний період розмір суддівської винагороди позивача обчислено з урахуванням величини прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 148 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII, функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих судів здійснює Державна судова адміністрація України, а функції розпорядника коштів нижчого рівня територіальні управління ДСА України.

Статтею 149 Закону № 1402-VIII передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Частиною 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 23 БК України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Розглядаючи спір у подібних правовідносинах щодо обчислення суддівської винагороди із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн., Верховний Суд дійшов таких висновків (постанова від 10.11.2021 у справі № 400/2031/21):

виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. Відповідач (ТУ ДСА України) як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі (на 2021 рік).

Тому для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам потрібно з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді при виплаті суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, відтак визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи відповідач (другий відповідач).

У цьому зв`язку Верховним Судом зазначено, що причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю ДСА України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; стаття 148 Закону № 1402-VIII), відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено право особи (судді).

Суд Касаційної інстанції вказав, що в іншому випадку, коли ДСА України виділила відповідачу достатньо коштів для виплати суддівської винагороди (зокрема й позивачу) з урахуванням вимог статті 135 Закону № 1402-VIII (затвердивши відповідний кошторис), але відповідач натомість розпорядився цими коштами з урахуванням зменшеного розміру прожиткового мінімуму, є підстави стверджувати, що невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі, як наслідок виникнення заборгованості з її виплати (перед позивачем), є результатом дій/рішень відповідача, а тому спосіб захисту повинен співвідноситися/пов`язуватися з цими діями та їх наслідками.

Відповідно, наведені міркування касаційного суду були викладені у тій площині, щоб зорієнтувати суди попередніх інстанцій на те, які юридично значимі факти потрібно з`ясувати для правильного вирішення спору і застосування ефективного способу захисту порушеного права.

Аналогічний висновок із цього приводу був викладений і у іншій постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 360/503/21.

Отже, із урахуванням норм ст. 148-149 Закону № 1402-VIII, ст. 22-23 БК України та процитованих висновків Верховного Суду у справах № 400/2031/21, № 360/503/21, при розгляді цієї справи виникла необхідність додаткового дослідження обставин, пов`язаних із причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема на підставі письмових доказів.

Крім цього, відповідно до частини 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність витребування в Територіального управління Державної судової адміністрації в Вінницькій області необхідних для вирішення справи доказів (інформації):

1) чи виділялися Державною судовою адміністрацією України достатньо коштів для обчислення та виплати суддівської винагороди позивачу у період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року в розмірі 3028 грн.

2) чи могла б бути виплачена суддівська винагорода позивачу у період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2024 року в розмірі 3028 грн. за рахунок тих бюджетних асигнувань, що передбачалися для Чернівецького районного суду Вінницької області в затвердженому на 2024 роки кошторисі та щомісячному розписі видатків.

Керуючись статтями 171, 248, 256, 257 КАС України, -

у х в а л и в :

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Розгляд справи здійснюватиметься суддею одноособово за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 19.11.2024 об 13:00 год. в залі судового засідання №6 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14.

Встановити відповідачам 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також, у разі надходження відповіді на відзив, подати свої заперечення у 2 - денний термін з дня отримання відповіді на відзив.

Запропонувати позивачу у 3-денний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Витребувати у Територіального управління Державної судової адміністрації в Вінницькій області та зобов`язати надати суду в 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали наступні докази:

1) чи виділялися Державною судовою адміністрацією України достатньо коштів для обчислення та виплати суддівської винагороди позивачу у період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року в розмірі 3028 грн.

2) чи могла б бути виплачена суддівська винагорода позивачу у період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2024 року в розмірі 3028 грн. за рахунок тих бюджетних асигнувань, що передбачалися для Чернівецького районного суду Вінницької області в затвердженому на 2024 роки кошторисі та щомісячному розписі видатків.

Повідомити, що учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дончик Віталій Володимирович