Справа № 440/3111/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сич С.С.

15 жовтня 2024 р.Справа № 440/3111/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "ПИРЯТИН" на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "ПИРЯТИН" до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В с т а н о в и в:

20.08.2019 позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (далі - ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН», підприємство) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області в якій просить суд :

визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.03.2019 № , № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про необґрунтованість та безпідставність висновків контролюючого органу про не підтвердження взаємовідносин ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» з контрагентами ТОВ «ТАЛЛАРІНГА-СТАР» (раніше ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС»), ТОВ «ГАБЕР», ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ», ТОВ «МУЛЕН АГРО», ПП «БУД-ОПТОРГ-ПРАЙМ», ТОВ «СЕЙМАКС», ПП «ПРОМ-ОРГАНІК», ТОВ «ЗАВОД ПО ВИГОТОВЛЕННЮ ОРГАНІЧНИХ ДОБРИВ «УРОЖАЙ», ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «СЛАСТІНГ ГРУП», ТОВ «НОРД ОКЛЕНД», ТОВ «СТАР ФЕСТ ГРУП», ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ», ТОВ «БУРА СТУДІО», ТОВ «ІН-ТОМ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ» по придбанню у цих контрагентів товарно-матеріальних цінностей (соняшника, олії, сої, нафтопродуктів, добрив) та робіт (послуг) (по збиранню урожаю кукурудзи, по організації транспортних послуг, по перевезенню вантажів сільськогосподарської продукції).

Посилається на те, що реальність господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Вказує, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про фактичну відсутність господарських операцій, так як з інших документів та даних вбачається, що відбувався фактичний рух активів та зміни у власному капіталі і зобов`язаннях платника податків ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» у зв`язку з його господарською діяльністю.

Зазначає, що відповідач формує висновки про порушення за операціями з наведеними вище контрагентами, керуючись виключно даними податкових інформаційних баз, а не первинною документацією, як цього вимагає чинне законодавство України.

Також позивач вважає, що наявність кримінальних проваджень стосовно низки контрагентів не свідчить про фіктивність спірних господарських операцій, оскільки відсутні вироки, що набрали законної, які б підтверджували наявність змови між посадовими особам позивача та контрагентів про проведення фіктивних операцій.

У підготовчому засіданні 01.10.2019 судом першої інстанції задоволено клопотання представника відповідача про заміну відповідача у справі з ГУ ДФС у Полтавській області на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі ГУ ДПС у Полтавській області, контролюючий орган).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 задоволено адміністративний позов ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН». Судовим рішенням визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № , № та № (т. 6 а.с. 230-236).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 по справі № 440/3111/19 залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 по справі № 440/3111/19 залишено без змін (т. 7 а.с. 110-127).

Постановою Верховного Суду від 22.06.2022 касаційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 скасовано, а справу № 440/3111/19 направлено на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду (т. 7 а.с. 200-209).

Судове рішення вмотивовано тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції містять загальний висновок щодо існування первинних документів без аналізу підтвердження конкретними первинними документами реальності кожної господарської операції та без з`ясування дійсного економічного змісту по кожній з господарських операцій в розрізі кожного контрагента окремо (у цій справі 18 контрагентів), не досліджено можливість їх здійснення з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, транспортних засобів тощо.

Суд зазначив, що судами не досліджено питання фактичної наявності палива, його виду та умов зберігання. Також не встановлено технічної можливості у ТОВ «Торговий дім «ДІК» одночасно, надавати послуги зі зберігання палива та «технічної» олії протягом тривалого часу, на безкоштовній основі. Судами не з`ясовано використання в господарській діяльності придбаної «технічної» олії або її подальшої реалізації.

Також суди залишили поза увагою та не надали правової оцінки доводам контролюючого органу щодо неможливості укладання та підписання договорів директором ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» ОСОБА_1 по операціям з придбання мінеральних добрив та гербіцидів, що оформлювались у вересні 2017, грудні 2017, у січні-березні 2018, з огляду на те, що останній у вказані періоди перебував за межами України.

Крім цього, відповідач послався не те, що ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» надано до суду копії документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «ІН-ТОМ», зокрема копії ТТН, датовані в період з 22.04.2018 по 22.06.2018 та з 29.05.2018 по 31.05.2018. В графі «Вантаж одержав» значиться підпис директора ТОВ «Торговий дім «ДІК» ОСОБА_2 , тоді як, згідно даних АІС «Податковий блок», ОСОБА_2 значилась директором ТОВ «Торговий дім «ДІК» в період з 05.05.2017 по 19.04.2018.

Судами також залишено поза увагою посилання відповідача на пояснення № 542 від 18.10.2019 та письмове повідомлення від 14.08.2019 наданого громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - власниками автомобілів, які повідомили про те, що належні їм транспортні засоби не приймали участь в будь-яких господарських операціях із суб`єктами господарювання - ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» та його контрагентами.

Справа № 440/3111/19 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 11.07.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 адміністративну справу № 440/3111/19 прийнято до провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Витребувано від позивача ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» додаткові докази по справі.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач у відзиві (т. 7 а.с. 224-233), у якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено, що позивачем фактично не здійснювалося господарські операції з придбання нафтопродуктів у ТОВ «БУРА СТУДІО», ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ», ТОВ «СЕЙМАКС», ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «СТАР ФЕСТ ГРУП», ТОВ «ІН-ТОМ», а лише полягали в документальному їх оформленні.

Вважає, що господарські операції з ТОВ «ГАБЕР», ТОВ «НОРД ОКЛЕНД», ТОВ «СЛАСТІНГ ГРУП» з придбання послуг також носять безтоварний характер, оскільки у цих контрагентів відсутні трудові та матеріально - технічні ресурси для здійснення таких видів діяльності.

Щодо господарських операцій з ТОВ «МУЛЕН АГРО», ТОВ «ТАЛЛАРІНГА-СТАР» (раніше ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС»), ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ», відповідач вважає, що вони не підтверджені документально та були безтоварними.

Вказує, що господарські операції ПП «ПРОМ-ОРГАНІК», ТОВ «ЗАВОД ПО ВИГОТОВЛЕННЮ ОРГАНІЧНИХ ДОБРИВ «УРОЖАЙ»», ПП «БУД-ОПТОРГ-ПРАЙМ» з купівлі-продажу добрив та гербіцидів є безтоварними, оскільки до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі, документи на підтвердження приймання товару за якістю, а отримана податкова інформація свідчить про відсутність трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення відповідного виду діяльності.

Крім того, відповідач посилається на висновок почеркознавчої експертизи від 07.08.2019 № 940, за змістом якого підписи у первинних та інших бухгалтерських документах від імені директора ТОВ «ТАЛЛАРІНГА-СТАР» (раніше ТОВ «Лотос Фінанс») виконані іншою особою, а також на протоколи допиту та письмові пояснення власників транспортних засобів та водіїв, які зазначені у товарно-транспортних накладних.

Вказує, що директор ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» у певні дати, що зазначені як дати укладення договору та вказані у деяких посвідченнях про відрядження для укладення договорів до інших міст України, фактично перебував за межами України. Зазначає, що ОСОБА_2 значилась директором ТОВ «Торговий дім «ДІК» у період з 05.05.2017 по 19.04.2018. Однак, позивачем на підтвердження товарного характеру певних господарських операцій надано первинні документи бухгалтерського обліку (акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні), що складені по за межами цього періоду, однак, які містять відомості про отримання товару ОСОБА_2 як директором ТОВ «Торговий дім «ДІК».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 адміністративний позов ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» задоволений частково.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № в частині збільшення ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» суми податкового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в загальній сумі 400 995.00 грн, у тому числі : за податковими зобов`язаннями - в сумі 320 796 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 80 199.00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № в частині збільшення ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» суми податкового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в загальній сумі 3 527 853.75 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 2 822 283.00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 705 570.75 грн.

У задоволені позовних вимог в іншій частині підприємству відмовлено.

За рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» стягнуто судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 754.33 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд зазначив, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку, тому суд погодився з доводами контролюючого органу безтоварність господарських операцій з придбання різних видів нафтопродуктів у ТОВ «БУРА СТУДІО», ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ», ТОВ «СЕЙМАКС», з ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», з ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «СТАР ФЕСТ ГРУП» та ТОВ «Ін-том» за спірними господарськими операціями, що у свою чергу, свідчить про правильність висновків контролюючого про завищення позивачем суми податкового кредиту за перевіряємий період на загальну суму 8 898 827 грн, та відповідно заниження грошових зобов`язань з податку на додану вартість на 8 735 581 грн та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за вересень 2018 на суму 163 246 грн.

Суд дійшов висновку про безтоварність господарських операцій з придбання позивачем соняшника та сої у ТОВ «Лотос Фінанс» згідно спірних господарських операцій, що у свою чергу, свідчить про правильність висновків контролюючого про завищення позивачем суми податкового кредиту та відповідно заниження грошових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2018 на 2 104 264 грн, а також про заниження суми податку на прибуток приватного підприємства за 2 квартал 2018 на суму 1 893 837 грн та операцій з придбання олії у ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ» за договором поставки від 20.11.2017, що у свою чергу, свідчить про правильність висновків контролюючого про завищення позивачем суми податкового кредиту та відповідно заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2017 на 615 грн та за грудень 2017 на 74 390 грн.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем норм законодавства України по взаємовідносинам з ТОВ «ЗАВОД ПО ВИГОТОВЛЕННЮ ОРГАНІЧНИХ ДОБРИВ «УРОЖАЙ», ТОВ «ПРОМ-ОРГАНІК», ТОВ «БУД-ОПТОРГ-ПРАЙМ», ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ» (за договором поставки від 16.03.2018, за яким придбано соняшник), ТОВ «МУЛЕН АГРО», ТОВ «ГАБЕР», ТОВ «НОРТ ОКЛЕНД», ТОВ «СЛАСТІНГ ГРУП», та як наслідок, не доведено заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість за перевіряємий період по взаємовідносинам з вказаними контрагентами на загальну суму 2 822 283 грн та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 320 796 грн (по взаємовідносинам з ТОВ «ГАБЕР» на суму 90 000 грн, з ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ» (за описаним вище договором поставки від 16.03.2018, за яким придбано соняшник) на суму 56 721 грн та з ТОВ «МУЛЕН АГРО» на суму 174 075 грн).

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи, наведені скаржником на обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично відповідають правовій позиції товариства, яка викладена в позовній заяві, відзивах на апеляційну та касаційну скаргу та додаткових поясненнях до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в частині відмови у задоволенні позову залишити без змін.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позову є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі наказів ГУ ДФС у Полтавській області від 10.01.2019 № 71 (т. 4 а.с. 131), від 29.01.2019 № 245 (т. 4 а.с. 132) та направлень на перевірку від 16.01.2019 № 178, № 179 (т. 4 а.с. 129, 130) проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018.

15.02.2019 за результатами перевірки складено акт № 190/16-31-14-01-10/36814431 (далі Акт) (т. 1 а.с. 38-76).

Згідно висновків акту перевірки, встановлені порушення :

1. п. 44.1, п. 44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі ПК України) , ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон України № 996-XIV), п.3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, п. 6, пп. 9.2 п. 9 ПСБО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, внаслідок чого підприємством неправомірно визначено показники податкової декларації з податку на прибуток підприємства, наслідком чого стало заниження податку на прибуток всього в розмірі 2 214 633.00 грн, в тому числі за І квартал 2018 146 721.00 грн, ІІ квартал 2018 2 067 913.00 грн;

2. пп. 14.1.181 п. 14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податку на додану вартість на загальну суму 13 737 133.00 грн, в тому числі: за вересень 2017 на суму 1 338 987.00 грн, за жовтень 2017 на суму 563 349.00 грн, за листопад 2017 на суму 920 644.00 грн, за грудень 2017 на суму 455 899.00 грн, за січень 2018 на суму 453 093.00 грн, за лютий 2018 на суму 1 304 943.00 грн, за березень 2018 на суму 2 488 550.00 грн, за квітень 2018 на суму 827 008.00 грн, за травень 2018 на суму 3 512 300.00 грн, за червень 2018 на суму 646 690.00 грн, за липень 2018 на суму 128 859.00 грн, за серпень 2018 на суму 758 801.00 грн, за вересень 2018 на суму 338 010.00 грн;

3. пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту (р. 19 декларації) в сумі 163 246.00 грн, в тому числі, за вересень 2018 163 246.00 грн.

За змістом акту перевірки вказані порушення полягають у безтоварному характері господарських операцій між позивачем та такими його контрагентами: ТОВ «ТАЛЛАРІНГА-СТАР» (раніше ТОВ «Лотос Фінанс»), ТОВ «ГАБЕР», ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ», ТОВ «МУЛЕН АГРО», ПП «БУД-ОПТОРГ-ПРАЙМ», ТОВ «СЕЙМАКС», ПП «ПРОМ-ОРГАНІК», ТОВ «ЗАВОД ПО ВИГОТОВЛЕННЮ ОРГАНІЧНИХ ДОБРИВ «УРОЖАЙ»», ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «СЛАСТІНГ ГРУП», ТОВ «НОРД ОКЛЕНД», ТОВ «СТАР ФЕСТ ГРУП», ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ», ТОВ «БУРА СТУДІО», ТОВ «ІН-ТОМ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ».

Позивач подав до контролюючого органу заперечення на акт перевірки (т. 1 а.с. 77-84).

13.03.2019 листом ГУ ДФС у Полтавській області № 10347/10/16-31-14-01-10 висновки акту перевірки залишено без змін (т. 1 а.с. 85-87).

18.03.2019 на підставі акту перевірки від 15.02.2019 № 190/16-31-14-01-10/36814431 ГУ ДФС у Полтавській області винесені податкові повідомлення-рішення:

- № , яким ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 17 171 416.25 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі 13 737 133.00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3 434 283.25 грн (т. 1 а.с. 21-22);

- № , яким ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» загальну суму 2 768 291.25 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі 2 214 633.00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 553 658.25 грн (т. 1 а.с. 23-24);

- № , яким ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 163 246.00 грн за вересень 2018 (т. 1 а.с. 25-26).

Детальні розрахунки сум грошових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) щодо кожного з податкових повідомлень-рішень надані відповідача та містяться у матеріалах справи (т. 7 а.с. 220-223, т. 8 а.с. 66-69).

02.03.2019 ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» подана скарга на вказані вище податкові повідомлення - рішення (т. 1 а.с. 88-97).

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 30.05.2019 № 24832/6/99-99-11-04-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № , № та № залишено без змін (т. 1 а.с. 104-106).

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За приписами п.п. 134.1.1. п.134.1. ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За приписами п. 136.1 ст. 136 ПК України базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.

Згідно з п. 2 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі- Положення № 138), норми цього Положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Відповідно до пункту 6 Положення № 318 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Пунктом 9 Положення № 318 встановлено, що не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:

9.1. Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо.

9.2. Попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг.

9.3. Погашення одержаних позик.

9.4. Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).

9.5. Витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

9.6. Балансова вартість валюти.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 статті 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до приписів 1 Закону України № 996-ХIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону України № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Такі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 22.06.2022 у цій справі (т. 7 а.с. 200-209).

Як вбачається з матеріалів справи 01.04.2018 між ТОВ «ФІНАНС-Л» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки № 1/04-18 (т. 3 а.с. 139).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 1/04-18 продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору № 1/04-18 номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару погоджується сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 1/04-18 передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом 3 календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору № 1/04-18 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами. Покупець проводить приймання товару по кількості і якості у відповідності Інструкції "Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України" (затверджена наказом від 20.05.2008 №281/171/578/155), Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена наказом від 04.06.2007 №271/121) у відповідності до діючого законодавства України, а також у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 1/04-18 ціна кожної конкретної партії товару погоджується додатково та зазначається у рахунку-фактурі, наданому продавцем. Ціна вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

На підтвердження поставки за цим договором газу вуглеводневого скрапленого, газу вуглеводневого скрапленого паливного марки ПБТ (код УКТ ЗЕД ) позивачем надано до суду копії таких документів: видаткові накладні від 27.04.2018 № 597, № 596, акти приймання-передачі від 27.04.2018 № 237, № 234, податкові накладні від 27.04.2018 № 597, № 596, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 27.04.2018, акт приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 27.04.2018 (т. 3 а.с. 140-149).

Крім того, позивачем надано до суду копії наказу № 47 про відрядження від 01.04.2018 з метою укладення договору (т. 3 а.с. 137) та посвідчення про відрядження, виданого директору ОСОБА_1 , відрядженому до м. Київ на 1 день для укладення договору (т. 3 а.с. 138).

19.10.2017 між ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки № 19/10-17 (т. 3 а.с. 185).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 19/10-17 продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору № 19/10-17 номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару погоджується сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 19/10-17 передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом 3 календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору № 19/10-17 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами. Покупець проводить приймання товару по кількості і якості у відповідності Інструкції "Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України" (затверджена наказом від 20.05.2008 №281/171/578/155), Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена наказом від 04.06.2007 №271/121) у відповідності до діючого законодавства України, а також у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 19/10-17 ціна кожної конкретної партії товару погоджується додатково та зазначається у рахунку-фактурі, наданому продавцем. Ціна вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

На підтвердження здійснення поставки за цим договором газового конденсату позивачем надано до суду копії таких документів: видаткові накладні від 19.10.2017 № 1019005, № 1019003, № 1019002, № 1019001, від 29.11.2017 № 1130001, № 1129004, акти приймання-передачі від 19.10.2017 № 1019000, від 29.11.2017 № 1129000, податкові накладні від 19.10.2017 № 1019003, № 1019002, № 1019001, від 29.11.2017 № 1130001, № 1129004, № 1019005, товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 19.10.2017, 29.11.2017, акти приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 19.10.2017 № 1, від 29.11.2017 № 2 (т. 3 а.с. 186-220), акту звіряння розрахунків на 31.03.2018 (т. 3 а.с. 184).

Крім того, позивачем надано до суду копії наказу № 93 про відрядження від 18.10.2017 для укладення договору (т. 3 а.с. 182) та посвідчення про відрядження, виданого директору ОСОБА_1 , відрядженому до м. Київ на 1 день для укладення договору (т. 3 а.с. 183).

15.05.2017 між ТОВ «ЄВРО ПАУЕР» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки № 15.06/17 (т. 3 а.с. 3).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 15.06/17 продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору № 15.06/17 номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару погоджується сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 15.06/17 передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом 3 календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору № 15.06/17 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами. Покупець проводить приймання товару по кількості і якості у відповідності Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» (затверджена наказом від 20.05.2008 № 281/171/578/155), Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена наказом від 04.06.2007 № 271/121) у відповідності до діючого законодавства України, а також у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 15.06/17 ціна кожної конкретної партії товару погоджується додатково та зазначається у рахунку-фактурі, наданому продавцем. Ціна вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

На підтвердження поставки за цим договором газу автомобільного «РLUS», дизельного пального позивачем надано до суду копії таких документів: видаткових накладних, актів приймання-передачі, податкових накладних, товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти), актів приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна (т. 3 а.с. 4-96).

Крім того, позивачем надано до суду копії наказу № 87 про відрядження від 15.05.2017 з метою укладення договору (т. 3 а.с. 1) та посвідчення про відрядження, виданого директору ОСОБА_1 , відрядженому до м. Київ на 1 день для укладення договору (т. 3 а.с. 2).

02.07.2018 між ТОВ «СТАР ФЕСТ ГРУП» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки (т. 4 а.с. 184)

Відповідно до п. 1.1 Договору від 02.07.2018 продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору від 02.07.2018 номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару погоджується сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника.

Відповідно до п. 2.1 Договору від 02.07.2018 передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом 3 календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору від 02.07.2018 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами. Покупець проводить приймання товару по кількості і якості у відповідності Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» (затверджена наказом від 20.05.2008 № 281/171/578/155), Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена наказом від 04.06.2007 № 271/121) у відповідності до діючого законодавства України, а також у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору від 02.07.2018 ціна кожної конкретної партії товару погоджується додатково та зазначається у рахунку-фактурі, наданому продавцем. Ціна вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

На підтвердження поставки за цим договором деетанпропанбутанізованого конденсату, фракції газойлево-гудронової легкої позивачем надано до суду копії таких документів: видаткові накладні № 32 від 04.08.2018, № 1 від 07.07.2018, акти приймання-передачі № 32 від 04.08.2018, № 1 від 07.07.2018, податкові накладні № 32 від 04.08.2018, № 1 від 07.07.2018, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 04.08.2018, від 07.07.2018, рахунки на оплату № 1 від 07.07.2018, акти приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 04.08.2018 та від 07.07.2018 (т. 4 а.с. 185-196).

02.08.2018 між ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки (т. 4 а.с. 197).

Відповідно до п. 1.1 Договору від 02.08.2018 продавець зобов`язується передати в обумовлені терміни нафтопродукти в установленому цим договором асортименті (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на певну грошову суму.

Відповідно до п. 2.1-2.4 Договору від 02.08.2018 протягом дії цього договору асортимент, кількість, ціна і вартість товару, який поставляється може змінюватися. Кількість, ціна і вартість товару на кожну конкретну партію товару узгоджується сторонами та вказується у видаткових накладних або у рахунках, якщо товар постачається за попередньою оплатою.

Якість поставлених нафтопродуктів повинна відповідати вимогам ДСТУ і підтверджуватися оригіналом сертифіката якості (або копією, завіреною печаткою).

Постачальник передає покупцеві нафтопродукти на умовах, вказаних у договорі. Передача нафтопродуктів здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі/видаткової накладної. Акт прийому-передачі/видаткова накладна підписуються уповноваженими представниками сторін.

Датою поставки нафтопродуктів за цим договором є дата підписання сторонами акту прийому-передачі/видаткової накладної.

Відповідно до п. 3.1 Договору від 02.08.2018 оплату за нафтопродукти покупець здійснює в гривнях згідно рахунку, термін дії якого 1 банківський день.

Відповідно до п. 4.1 Договору від 02.08.2018 покупець здійснює приймання товару за кількістю та якістю відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України № 281/171/578/155 №281/171/578/155 від 20.05.2008, відповідно до чинного законодавства України, а також з умовами цього договору та додаткових угод до нього та Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 № 271/121, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.07.2007 за № 3762/14029.

На підтвердження поставки за цим договором деетанпропанбутанізованого конденсату, фракції газойлево-гудронової легкої позивачем надано до суду копії таких документів: видаткові накладні № 52 від 28.09.2018, від 18.08.2018 № 10, № 9, № 30 від 05.09.2018, акти прийому-передачі № 52 від 28.09.2018, № 10 від 18.08.2018 № 30 від 05.09.2018, податкові накладні № 52 від 28.09.2018, від 18.08.2018 № 10, № 9, № 30 від 05.09.2018, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 28.09.2018, від 18.08.2018, від 05.09.2018 (т. 4 а.с. 199-213).

02.08.2018 між ТОВ «БУРА СТУДІО» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки (т. 4 а.с. 215).

Відповідно до п. 3.1 Договору від 02.08.2018 продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору від 02.08.2018 визначено, що номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару погоджується сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника.

Відповідно до п. 2.1 Договору від 02.08.2018 передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом 3 календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору від 02.08.2018 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами. Покупець проводить приймання товару по кількості і якості у відповідності Інструкції "Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України" (затверджена наказом від 20.05.2008 № 281/171/578/155), Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена наказом від 04.06.2007 № 271/121) у відповідності до діючого законодавства України, а також у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору від 02.08.2018 ціна кожної конкретної партії товару погоджується додатково та зазначається у рахунку-фактурі, наданому продавцем. Ціна вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

На підтвердження поставки за цим договором фракції газойлево-гудронової легкої, деетанпропанбутанізованого конденсату, еталону як складнику бензину позивачем надано до суду копії таких документів: видаткові накладні від 07.08.2018 № 8, від 31.08.2018 № 30, від 09.08.2018 № 6, від 08.08.2018 № 7, від 06.09.2018 № 32, № 37 , акти приймання-передачі від 07.08.2018 № 8, від 31.08.2018 № 30, від 09.08.2018 № 6, від 08.08.2018 № 7, від 06.09.2018 № 6, податкові накладні від 07.08.2018 № 8, від 31.08.2018 № 30, від 09.08.2018 № 6, від 08.08.2018 № 7, від 06.09.2018 № 32, № 37, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 07.08.2018, від 08.08.2018, від 09.08.2018, від 31.08.2018, від 06.09.2018 (т. 4 а.с. 216-239).

28.11.2017 між ТОВ «ІН-ТОМ» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки № 28/11-17 (т. 3 а.с. 226).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 28/11-17 продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору № 28/11-17 номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару погоджується сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 28/11-17 передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом 3 календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору № 28/11-17 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами. Покупець проводить приймання товару по кількості і якості у відповідності Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» (затверджена наказом від 20.05.2008 № 281/171/578/155), Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена наказом від 04.06.2007 № 271/121) у відповідності до діючого законодавства України, а також у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 28/11-17 ціна кожної конкретної партії товару погоджується додатково та зазначається у рахунку-фактурі, наданому продавцем. Ціна вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

На підтвердження поставки за цим договором газового конденсату, палива авіаційного для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1 позивачем надано до суду копії таких документів: видаткові накладні від 28.11.2017 № 1128017, від 29.05.2018 № 529377, від 31.05.2018 № 531111, № 531503, № 531504, № 531505, № 531506, № 531507, № 531508, № 531509, № 531510, № 531511, № 531512, № 531513, № 531514, № 531516, № 531517, № 531518, № 531519, № 531520, № 531521, № 531522, № 531523, № 531524, № 531525, № 531526, від 04.09.2018 № 904402; акти приймання-передачі від 28.11.2017 № 1128017, від 29.05.2018 № 529377, від 31.05.2018 № 531111, від 04.09.2018 № 90123,; податкові накладні від 28.11.2017 № 1128017, від 29.05.2018 № 529377, від 31.05.2018 № 531111, № 531503, № 531504, № 531505, № 531506, № 531507, № 531508, № 531509, № 531510, № 531511, № 531512, № 531513, № 531514, № 531515, № 531516, № 531517, № 531518, № 531519, № 531520, № 531521, № 531522, № 531523, № 531524, № 531525, № 531526, від 04.09.2018 № 904402, № 904404, № 904405, № 404406, від 20.09.2018 № 404409, № 604409, № 304409, № 904403; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 28.11.2017, 29.05.2018, 31.05.2018, 04.09.2018; акти приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 28.11.2017 № 1/2, від 29.05.2018 № 5, від 31.05.2018 № 7, від 04.09.2018 (т. 3 а.с. 227-250, т. 4 а.с. 1-79).

01.09.2017 між ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ» (продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки (т. 3 а.с. 153).

Відповідно до п. 1.1 Договору від 01.09.2017 продавець зобов`язується передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору від 01.09.2017 номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару погоджується сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору. Якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника.

Відповідно до п. 2.1 Договору від 01.09.2017 передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом 3 календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору від 01.09.2017 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами. Покупець проводить приймання товару по кількості і якості у відповідності Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» (затверджена наказом від 20.05.2008 № 281/171/578/155), Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затверджена наказом від 04.06.2007 № 271/121) у відповідності до діючого законодавства України, а також у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору від 01.09.2017 ціна кожної конкретної партії товару погоджується додатково та зазначається у рахунку-фактурі, наданому продавцем. Ціна вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

На підтвердження поставки за цим договором дизельного пального, бензину авт. А-92 Євро 5-Е5 (не містить етанолу), дизельного палива-3 Євро 5-ВО позивачем надано до суду копії таких документів: видаткові накладні від 01.09.2017 № 100651, № 100650, від 02.09.2017 № 200176, від 03.09.2017 № 300166, від 10.09.2017 № 100008, від 14.09.2017 № 130048, акти приймання-передачі від 01.09.2017 № 115, від 02.09.2017 № 128, від 03.09.2017 № 137, від 10.09.2017 № 146, від 14.09.2017 № 153, податкові накладні від 01.09.2017 № 100651, № 100650, від 02.09.2017 № 200176, від 03.09.2017 № 300166, від 10.09.2017 № 100008, від 14.09.2017 № 130048, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 01.09.2017, від 02.09.2017, від 03.09.2017, від 10.09.2017, від 14.09.2017, акти приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна № 1/1 від 14.09.2017, (т. 3, а.с.154-180).

Крім того, позивачем надано до суду копії наказу № 89 про відрядження від 01.09.2017 з метою укладення договору (т 3, а.с. 151) та посвідчення про відрядження, виданого директору ОСОБА_1 , відрядженому до м. Обухів на 1 день для укладення договору (т. 3 а.с. 152).

05.06.2018 між ТОВ «СЕЙМАКС» (постачальник) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) укладено договір поставки № 21.05.О (т. 4, а.с. 176-177).

Відповідно до п. 1.1 Договору 21.05.О постачальник зобов`язується передати в обумовлені терміни нафтопродукти в установленому цим договором асортименті (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на певну грошову суму.

Відповідно до п. 2.1-2.4 Договору 21.05.О протягом дії цього договору асортимент, кількість, ціна і вартість товару, який поставляється може змінюватися. Кількість, ціна і вартість товару на кожну конкретну партію товару узгоджується сторонами та вказується у видаткових накладних або у рахунках, якщо товар постачається за попередньою оплатою.

Якість поставлених нафтопродуктів повинна відповідати вимогам ДСТУ і підтверджуватися оригіналом сертифіката якості (або копією, завіреною печаткою).

Постачальник передає покупцеві нафтопродукти на умовах, вказаних у договорі. Передача нафтопродуктів здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі/видаткової накладної. Акт прийому-передачі/видаткова накладна підписуються уповноваженими представниками сторін.

Датою поставки нафтопродуктів за цим договором є дата підписання сторонами акту прийому-передачі/видаткової накладної.

Відповідно до п. 3.2 Договору 21.05.О оплату за нафтопродукти покупець здійснює в гривнях згідно рахунку, термін дії якого 1 банківський день.

Відповідно до п. 4.1 Договору 21.05.О покупець здійснює приймання товару за кількістю та якістю відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України № 281/171/578/155 № 281/171/578/155 від 20.05.2008, відповідно до чинного законодавства України, а також з умовами цього договору та додаткових угод до нього та Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мiнiстерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технiчного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 № 271/121, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.07.2007 за 3762/14029.

На підтвердження поставки за цим договором конденсату газового стабільного позивачем надано до суду копії таких документів: видаткової накладної № 1 від 26.06.2018, рахунку на оплату № 2 від 26.06.2018, податкової накладної № 22 від 26.06.2018, товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 26.06.2018, акту приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 26.06.2018 (т. 4 а.с. 178-183).

Всього у контрагентів по зазначених вище господарських операціях позивачем було придбано нафтопродуктів:

- газу вуглеводневого скрапленого;

- газу вуглеводневого скрапленого паливного марки ПБТ (код УКТ ЗЕД );

- газового конденсату;

- газу автомобільного «РLUS»;

- дизельного пального;

- деетанпропанбутанізованого конденсату;

- фракції газойлево-гудронової легкої;

-еталону як складнику бензину;

- палива авіаційного для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1;

- бензину авт. А-92 Євро 5-Е5 (не містить етанолу);

-дизельного палива-3 Євро 5-ВО, конденсату газового стабільного, -

на загальну ПДВ 8 898 826.63 грн, яка була включена позивачем до складу податкового кредиту відповідних періодів, зазначених у акті перевірки.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України від 04.06.2007 № 271/121 (далі Інструкція № 271/121) паспорт якості - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафти та/або нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, і їх відповідність вимогам нормативних документів.

Згідно з приписами п.п. 4.1.3 Інструкції № 271/121 повні випробування нафти або нафтопродуктів (в обсязі технічних вимог нормативного документа) здійснюються, зокрема, якщо нафта та/або нафтопродукт прибули без паспорта якості постачальника або паспорт якості вантажовідправником заповнено не за всіма показниками нормативного документа - до моменту зливання нафти або нафтопродуктів.

Відповідно до п. 5.6 Інструкції № 271/121 паспорт, що видається випробувальною лабораторією на нафту або нафтопродукт, який відпускається, заповнюється в повному обсязі показників, обумовлених нормативним документом на нафтопродукт. Значення показників, що не визначались випробувальною лабораторією, переносяться з даних паспорта, виданого вантажовідправником чи іншою випробувальною лабораторією, до якої проба надсилалась на випробування, про що робиться відповідна примітка. У паспорті якості робиться висновок про відповідність (невідповідність) нафти або нафтопродукту вимогам нормативного документа або ставиться штамп «Стандартний» чи «Нестандартний». У паспорті якості зазначаються номер та дата його видачі. Паспорт якості підписується лаборантом, що заповнював паспорт якості, та начальником лабораторії, підписи завіряються печаткою. Паспорти якості, видані вантажовідправником (отримані з транспортними документами) по одному примірнику від кожної партії нафти та/або нафтопродукту, зберігаються в організації не менше трьох місяців після реалізації даної партії нафтопродукту.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано до перевірки та до суду доказів на підтвердження приймання нафтопродуктів за якістю, що суперечить не тільки умовам наведеної вище Інструкції № 271/121, але й умовам укладених договорів.

ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» надав до суду письмові пояснення (т. 8 а.с. 27), у яких зазначив, що з метою розширення діяльності позивача був розроблений бізнес-план на тему «Будівництво та реконструкція зерносушарки с. Повстин Пирятинського району на 2017-2019 роки». Пояснює, що для роботи зерносушарки були необхідні різні види палива.

Разом з тим, позивачем не надано до суду документів, на підтвердження того, який саме вид палива мав використовуватись для роботи обладнання з сушки зерна, оскільки здійснювалась закупівля різних видів палива (газ вуглеводневий скраплений, газ вуглеводневий скраплений паливний марки ПБТ (код УКТ ЗЕД ), газовий конденсат, газ автомобільний «РLUS», дизельне пальне, деетанпропанбутанізований конденсат, фракція газойлево-гудронова легка, еталон як складник бензину, паливо авіаційне для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1, бензин авт. А-92 Євро 5-Е5 (не містить етанолу), дизельне паливо-3 Євро 5-ВО, конденсат газовий стабільний).

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 суд витребував від позивача ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» засвідчені належним чином копії документів, на підтвердження того, який саме вид палива мав використовуватись для роботи обладнання з сушки зерна, оскільки здійснювалась закупівля різного виду палива (газ, дизпаливо, авіаційне паливо) (т. 7 а.с. 212-214).

Однак, ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 не виконано.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача про те, що всі ці різні види нафтопродуктів були закуплені саме з метою подальшого використання у роботі однієї зерносушарки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Також колегія суддів зазначає, що на підтвердження зберігання значної кількості та різних видів нафтопродуктів, які за твердженням позивача були придбані ним у наведених вище контрагентів, позивачем до суду надано копію договору відповідального зберігання № 19/11-17 від 19.10.2017, укладеного між ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (поклажодавець) та ТОВ «Торговий дім «ДІК» (зберігач) в особі директора ОСОБА_2 (т. 5 а.с. 248-249).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 19/11-17 зберігач зобов`язується на умовах, встановлених цим договором зберігати майно поклажодавця протягом обумовленого сторонами строку та повернути це майно поклажодавцю в тому стані, в якому воно були прийняте на зберігання. Об`єктом зберігання по цьому договору є ПММ поклажодавця.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 19/11-17 зберігач приймає від поклажодавця ПММ на зберігання на орендовані склади за адресою: м. Київ, Брест Литовське шосе, 6 Конкретне найменування, кількість та інші характеристики товару повинні бути зазначені в актах приймання-передачі, що підписуються сторонами в кожному окремому випадку передачі товару та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1 - 4.3 Договору № 19/11-17 оплата здійснюється в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок зберігача. Сума, належна до сплати за цим договором, складає три тисячі гривень 00 копійок без ПДВ за календарний місяць. Сторони домовились, що за період, протягом якого не перебував товар, переданого поклажодавцем зберігачу, оплата не здійснюється. Якщо поклажодавць протягом 10-ти календарних днів після закінчення строку дії договору або його дострокового розірвання не забрав ПММ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час його зберігання.

Відповідно до п. 8.1 Договору № 19/11-17 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2020.

01.12.2017 між ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (поклажодавець) та ТОВ «Торговий дім «ДІК» (зберігач) укладено додаткову угоду № 1 від 01.12.2017 до договору відповідального зберігання № 19/11-17 від 19.10.2017 (т. 6 а.с. 217).

Згідно п. 2 Додаткової угоди № 1сторони дійшли згоди викласти пункт 4.2 договору в новій редакції :

« 4.2 сума належна до сплати за цим договором складає 3 000 грн без ПДВ за календарний місяць зберігання, вартість зберігання може збільшуватись залежно від об`єму пального, яке перебуває у зберігача на зберіганні, в наступному порядку за кожні 1 000 тонн ПММ, поклажодавець сплачує зберігачу 3 000 грн за місяць зберігання».

Згідно п. 3 Додаткової угоди № 1сторони дійшли згоди доповнити розділ 4 «Порядок розрахунків» новим пунктом 4.4, який викласти в наступній редакції :

« 4.4 Грошові кошти, передбачені п. 4.2 договору, сплачуються поклажодавцем зберігачу протягом 3-х робочих днів з дати підписання акту виконаних робіт, який складається зберігачем при поверненні майна поклажодавцю. Кінцевий розрахунок між сторонами договору здійснюється за 3 робочих дня до закінчення дії договору на підставі актів виконаних робіт та акту взаєморозрахунків».

Проте, позивачем не надано до суду акту (актів) виконаних робіт про повернення майна поклажодавцю за договором відповідального зберігання № 19/11-17 від 19.10.2017 та доказів на підтвердження здійснення позивачем оплати за цим договором, як це передбачено додатковою угодою № 1 від 01.12.2017 до договору №19/11-17.

Податковий орган зазначає, що зберігання палива протягом 2017 - 2020 для ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» здійснювалось на безкоштовній основі (оплата за послуги не здійснювалась, податкові накладні не виписувались), що є економічно недоцільною господарською операцією, а також суперечить умовам договору відповідального зберігання № 19/11-17 від 19.10.2017, який є оплатним.

В апеляційній скарзі ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» посилається на те, що листом від 07.03.2022 до товариства звернулась Територіальна оборона м. Борисполя, окремий батальйон територіальної оборони № 137 з проханням надати допомогу у вигляді паливно мастильних матеріалів. 10.03.2022 між позивачем та окремим батальйоном територіальної оборони № 137 був укладений договір пожертви, згідно якого ПММ, які знаходились на зберіганні за адресою м. Київ, вул. Брест Литовське шосе, 6 були передані для використання з метою сприяння обороноздатності та мобілізаційної готовності країни для захисту населення в умовах воєнного стану. Згідно акту-приймання передачі від 10.03.2022 ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» передала детанпропанбутанізований конденсат в кількості 118 434 т, фракція газйолево-гудронова 137.19 т, легка паливо авіаційне 500. 994 т, газ автомобільний 1237072.223 дм3, газовий конденсат 453.297 т, дизельне пальне 202.611 т, 414709.471 л (т. 8 а.с. 57-59) .

Проте, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що нафтопродукти, що включені у акт приймання-передачі предмета пожертви від 10.03.2022 (т. 8 а.с. 59), раніше були отримані позивачем саме від ТОВ «БУРА СТУДІО», ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ», ТОВ «СЕЙМАКС», з ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», з ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «СТАР ФЕСТ ГРУП» та ТОВ «ІН-ТОМ».

Також колегія суддів зазначає, що ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» надано до суду копії документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «ІН-ТОМ», зокрема, копії товарно-транспортних накладних, датовані в період з 22.04.2018 по 22.06.2018 та з 29.05.2018 по 31.05.2018. В графі «Вантаж одержав» значиться підпис директора ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» - Максіменко Л.С. (т. 3 а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 232, 237, 238, 243, 246, т. 4 а.с. 2, 11, 14, 17, 20, 26, 29, 32, 38, 41, 47, 50, 53, 56, 62, 65).

Однак, згідно даних АІС «Податковий блок», ОСОБА_2 значилась директором ТОВ «Торговий дім «ДІК» в період з 05.05.2017 по 19.04.2018 (т. 7 а.с. 59-68).

У товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) як автопідприємство вказано ТОВ «НАФТОТРЕЙД ГРУП», а як замовник - ТОВ «ДенебКомпані» (т. 3 а.с. 209-210).

У товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) як автопідприємство вказано ТОВ «НАФТОТРЕЙД ГРУП», а як замовник - ТОВ «ІН-ТОМ» (т. 3 а.с.232, 233).

У товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 01.09.2017 як автопідприємство вказано ТОВ «НАФТОТРЕЙД ГРУП», а як замовник - ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ» (т. 3 а.с.160, 165, 169, 173, 179, 180).

Однак, листом ТОВ «НАФТОТРЕЙД ГРУП» № 0811/19 від 08.11.2019 підтверджено, що ТОВ «НАФТОТРЕЙД ГРУП» ніколи не здійснювало перевезень на адресу ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» на замовлення ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «ІН-ТОМ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ» (т. 7 а.с. 89).

У низці товарно-транспортних накладних як автопідприємство вказано ТОВ «Термінал» (т. 3 а.с. 194, 195, 196, 213, 214).

Проте, у листі № 04.12.2019/1 від 04.12.2019 ТОВ «Термінал» пояснює, що ТОВ «Термінал» не здійснювало перевезення ТМЦ для ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «ІН-ТОМ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ» не укладало будь-яких правочинів та не мало будь-яких господарських взаємовідносин (т. 7 а.с. 91).

У товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) як автопідприємство вказано ФО-П Волинець, а як замовник - ТОВ «ФІНАНС-Л» (т. 3 а.с. 148).

У товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) як автопідприємство вказано ФО-П Волинець, а як замовник - ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ» (т. 3 а.с. 161,177, 178).

Разом з тим, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 09.08.2019 підтверджено, що фінансово-господарських відносин, зокрема, з ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ» ОСОБА_5 не мав (т. 5 а.с. 147-148).

Колегія суддів зазначає, що низка товарно-транспортних накладних містять відомості про те, що перевезення здійснювалися автомобілем марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 09.08.2019 встановлено, що вказаний автомобіль марки Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 з квітня 2017 перебуває у власності ОСОБА_5 та використовується для перевезення нафтопродуктів ТОВ «Синергія», ТОВ «ТД Корнер», ТОВ «ПМК-77», ТОВ «Енерджі-1» під управлінням водія ОСОБА_6 Фінансово-господарських відносин з ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ», ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ», ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» не мав та ці підприємства йому невідомі (т. 5 а.с. 147-148).

ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» на підтвердження приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна надано до суду копії актів приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 27.04.2018, від 15.05.2018, від 16.05.2018, від 22.04.2018, від 30.04.2018, від 22.06.2018, від 04.08.2018, від 07.07.2018, від 29.05.2018, від 31.05.2018, від 04.09.2018, від 26.06.2018, за змістом яких від зберігача ТОВ «Торговий дім «ДІК» товар (різні види нафтопродуктів) прийняв ТОВ «Торговий дім «ДІК» в особі директора ТОВ «Торговий дім «ДІК» ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 146, 6, 19, 38, 51, 62, т. 4 а.с. 195, 196, т. 3 а.с. 233, 239, т. 4 а.с. 66, 183).

Однак, ОСОБА_2 значилась директором ТОВ «Торговий дім «ДІК» у період з 05.05.2017 по 19.04.2018 (т. 7 а.с. 59-68).

Відтак, колегія суддів критично оцінює доводи позивача про передачу нафтопродуктів на зберігання ТОВ «Торговий дім «ДІК» з посиланням на вказані вище акти приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна.

Акти звірки кількості та вартості майна станом на 30.06.2018 також підписані від імені директора зберігача ТОВ «Торговий дім «ДІК» ОСОБА_2 (т. 5 а.с. 229), яка перебувала на цій посаді у період з 05.05.2017 до 19.04.2018, а отже, на час складення цих актів ОСОБА_2 не мала повноважень підписувати такий документ.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження перевірки умов зберігання та фактичної наявності палива на складах ТОВ «Торговий дім «ДІК» протягом тривалого періоду (2017-2020).

Також, колегія суддів зазначає, що вимоги щодо зберігання нафтопродуктів визначені Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказами Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку, Міністерства палива та енергетики, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.08 № 281/171/578/155.

Згідно з пунктом 6 Інструкції на всіх підприємствах ведеться облік нафти і нафтопродуктів із записом у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП (додаток 6) (на НПЗ у спеціальних регістрах складського обліку) для кожного резервуара з відображенням усіх технологічних операцій, що здійснюються кожною зміною.

Дизельне паливо різних видів (залежно від масової частки сірки) повинно зберігатися в окремих резервуарах.

Згідно п. 6.3 Інструкції нафта та нафтопродукти мають зберігатись відповідно до вимог ДСТУ 4454.

Разом з тим, у ТОВ «Торговий дім «ДІК» відсутні основні засоби, чисельність працюючих 1 особа.

ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» до суду не надано доказів наявності у ТОВ «Торговий дім «ДІК» орендованих складів та матеріально-технічних засобів, у тому числі, резервуарів, необхідних для зберігання такої кількості різних видів нафтопродуктів, що свідчить про відсутність технічної можливості у ТОВ «Торговий дім «ДІК» надавати послуги зі зберігання різних видів палива протягом тривалого часу на безкоштовній основі.

Недоведеність фактичного здійснення господарських операцій (нездійснення операцій) за укладеними договорами з наведеними вище контрагентами позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних, та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку, суд погоджується з доводами контролюючого органу безтоварність господарських операцій з придбання різних видів нафтопродуктів у ТОВ «БУРА СТУДІО», ТОВ «НІЛАЙМ СІТІ», ТОВ «СТЕЙТ-ОІЛ», ТОВ «СЕЙМАКС», з ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «ДЕНЕБ КОМПАНІ», з ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», ТОВ «СТАР ФЕСТ ГРУП» та ТОВ «ІН-ТОМ» за спірними господарськими операціями, що у свою чергу, свідчить про правильність висновків контролюючого про завищення позивачем суми податкового кредиту за перевіряємий період на загальну суму 8 898 827 грн, та відповідно заниження грошових зобов`язань з податку на додану вартість на 8 735 581 грн та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за вересень 2018 на суму 163 246 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи 01.03.2018 між ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) та ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» (постачальник) укладено договір поставки № Б/н (т. 2 а.с. 64-65).

Відповідно до п. 1.1 Договору поставки № Б/н постачальник зобов`язується передати у власність покупцю соняшник в кількості 920 т та сою в кількості 250 т (надалі за текстом - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.1-2.3 Договору поставки № Б/н загальна сума договору складається із загальної суми всіх партій товару, отриманих покупцем. партія товару становить одну поставку. Ціна за товар, що поставляється за даним договором, узгоджується сторонами в рахунках на кожну партію товару та в видаткових накладних на кожну поставку, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору поставки № Б/н покупець оплачує отриманий товар не пізніше 10 календарних днів з дня отримання товару та підписання видаткової накладної сторонами.

Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору поставки № Б/н поставка товару здійснюється на умовах доставки до місця розвантаження: Полтавська обл., Пирятинський район, с. Повстин, вул. Маяковського 105А за рахунок постачальника. приймання-передача товару здійснюється: по кількості та якості - при одержанні товару згідно з товаросупровідними документами в строки, погоджені сторонами. Датою поставки товару є дата підписання покупцем видаткової накладної на прийнятий товар.

ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» зазначає, що договір укладено 01.03.2018, на підтвердження чого до суду позивачем надано копії наказу № 13 про відрядження директора ОСОБА_1 від 01.03.2018 з метою укладення та підписання договору з 01.03.2018 по 02.03.2018 (т. 2 а.с. 62)

Також позивачем до суду надано посвідчення про відрядження, видане директору ОСОБА_1 , відрядженому до м. Київ терміном відрядження на 1 день для укладення договору, що містить відмітки про вибуття з с. Повстин 01.03.2018, прибуття у м. Київ 01.03.2018, а також про відбуття з м. Києва 01.03.2018 та прибуття до с. Повстин 01.03.2018 (т. 2 а.с. 63).

Проте, листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.08.2019 №0.184-28200/0/15-19-вих підтверджено, що згідно з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.02.2018 о 01:17 виїхав за межі України та 07.03.2018 о 14:25 в`їхав до України (т. 7 а.с. 69-70).

Відповідно до п. 3 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 № 472 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2007 за № 765/14032, база даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (далі - База даних осіб), - автоматизований банк даних відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства, зареєстрованих у пунктах пропуску через державний кордон, та відповідно документів громадян України на право виїзду з України і в`їзду в Україну, у тому числі паспорта громадянина України, та паспортних документів іноземців та осіб без громадянства.

Згідно з п. 23 цього Положення інформація з Бази даних осіб надається у формі витягів безкоштовно на письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання і слідства та інших органів державної влади (посадових осіб) у зв`язку зі здійсненням ними повноважень, визначених законодавством України.

Таким чином, інтегрована міжвідомча інформаційно-телекомунікаційна система щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «Аркан», у тому числі інформаційний ресурс (база даних) «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», функціональним завданням якого є повідомлення щодо відомостей про осіб та транспортні засоби, які перетнули державний кордон, у тому числі іноземців та їх паспортні документи, що зареєстровані в пунктах пропуску через державний кордон, - є автоматизованим банком даних відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства, зареєстрованих у пунктах пропуску через державний кордон, та відповідно документів громадян України на право виїзду з України і в`їзду в Україну, у тому числі паспорта громадянина України, та паспортних документів іноземців та осіб без громадянства.

Відтак, факт перетину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України, а саме: 28.02.2018 о 01:17 виїзду за межі України та 07.03.2018 о 14:25 в`їзду до України підтверджено належним та допустимим доказом (т. 7 а.с. 69-70).

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів не бере до уваги копії наказу № 13 від 01.03.2018 про відрядження директору ОСОБА_1 з метою укладення та підписання договору з 01.03.2018 по 02.03.2018 (т. 2 а.с. 62) та посвідчення про відрядження (т. 2 а.с. 63), оскільки у період із 28.02.2018 по 07.03.2018 директор ОСОБА_1 перебував за межами України (т. 7 а.с. 69-70), а тому не міг укласти 01.03.2018 у м. Києві договір поставки з ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС».

Колегія суддів зазначає, що станом на 30.09.2018 за відомостями позивача існує дебіторська заборгованість за товар в сумі 286 327 грн (т. 1 а.с. 40 зворотній бік).

Згідно з ІС «Податковий блок» у ТОВ «ТАЛЛАРІНГА-СТАР» (раніше ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС») основні засоби відсутні, інша нерухомість відсутня, чисельність працюючих на 01.01.2018 - 1 особа.

На підтвердження виконання умов договору поставки від 01.03.2018 позивачем надано до суду копії таких документів (т. 2 а.с. 67-76, 99-148, 151) :

- видаткові накладні № 9 від 01.03.2018, № 10 від 12.03.2018, № 11 від 13.03.2018, № 12 від 14.03.2018, № 13 від 15.03.2018, № 14 від 16.03.2018, № 16 від 16.03.2018, № 17 від 16.03.2018, № 18 від 16.03.2018;

- акти приймання-передачі із зазначенням місця складання: м. Київ № 9 від 01.03.2018, № 10 від 12.03.2018, № 11 від 13.03.2018, № 12 від 14.03.2018, № 13 від 15.03.2018, № 14 від 16.03.2018, № 16 від 16.03.2018, № 17 від 16.03.2018, № 18 від 16.03.2018;

- податкові накладні № 9 від 01.03.2018, № 10 від 12.03.2018, № 11 від 13.03.2018, № 12 від 14.03.2018, № 13 від 15.03.2018, № 14 від 16.03.2018, № 16 від 16.03.2018, № 17 від 16.03.2018, № 18 від 16.03.2018;

- банківська виписка, сформована 29.05.2019;

- товарно-транспортні накладні № 001 від 01.03.2018, № 002 від 01.03.2018, № 003 від 01.03.2018, № 004 від 01.03.2018, № 005 від 01.03.2018, № 006 від 01.03.2018, № 007 від 01.03.2018, № 008 від 12.03.2018, № 009 від 12.03.2018, № 010 від 12.03.2018, № 011 від 12.03.2018, № 012 від 13.03.2018, № 013 від 13.03.2018, № 014 від 14.03.2018, № 015 від 14.03.2018, № 017 від 15.03.2018, № 016 від 15.03.2018, № 0018 від 16.03.2018, № 019 від 16.03.2018, № 020 від 16.03.2018, № 021 від 16.03.2018, № 022 від 15.03.2018, № 023 від 16.03.2018, № 024 від 16.03.2018, № 025 від 16.03.2018, № 026 від 16.03.2018, № 027 від 16.03.2018, № 028 від 16.03.2018, № 029 від 16.03.2018, № 030 від 16.03.2018, № 031 від 16.03.2018, № 032 від 16.03.2018, № 033 від 16.03.2018.

Видаткові накладні, акти прийому-передачі та товарно-транспортні накладні від постачальника ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» містять підписи від імені директора - ОСОБА_2 .

Проте, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 12.06.2019 остання пояснила, що про існування підприємства ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» не знала, печатку підприємства ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» не отримувала, ніколи не бачила та не знає як вона виглядає, не здійснювала фінансово-господарську діяльність підприємства ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» та нікого на це не уповноважувала, чим займається це підприємство їй невідомо, підприємство ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» їй не відоме, вона не знає та ніколи не бачила ні його засновників, ні його працівників, жодних договорів, угод, накладних, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі товарів та робіт, інших бухгалтерських документів, складених між ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН», ОСОБА_2 не складала та не підписувала, нікого на це не уповноважувала, жодних товарно-матеріальних цінностей на адресу ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» не постачала, доручень та вказівок на вчинення таких дій нікому не надавала, нікого на це не уповноважувала. ОСОБА_2 зазначила, що бачить вперше, не складала та не підписувала наданих їй на огляд, зокрема, видаткову накладну ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» № 9 від 01.03.2018, № 12 від 12.03.2018, № 11 від 13.03.2018, № 12 від 14.03.2018, № 18 від 16.03.2018, № 14 від 16.03.2018, № 13 від 15.03.2018, № 16 від 16.03.2018. Також ОСОБА_2 показала, що бачить вперше, не складала та не підписувала наданих їй на огляд, зокрема, товарно-транспортних накладних № 001 від 01.03.2018, № 002 від 01.03.2018, № 003 від 01.03.2018, № 004 від 01.03.2018, № 005 від 01.03.2018, № 006 від 01.03.2018, № 007 від 01.03.2018, № 008 від 12.03.2018, № 009 від 12.03.2018, № 010 від 12.03.2018, № 011 від 12.03.2018, № 012 від 13.03.2018, № 014 від 14.03.2018, № 015 від 14.03.2018, № 0018 від 16.03.2018, № 019 від 16.03.2018, № 020 від 16.03.2018, № 021 від 16.03.2018, № 022 від 15.03.2018, № 023 від 16.03.2018, № 024 від 16.03.2018, № 025 від 16.03.2018, № 026 від 16.03.2018, № 027 від 16.03.2018, № 028 від 16.03.2018, № 029 від 16.03.2018, № 030 від 16.03.2018, № 031 від 16.03.2018, № 032 від 16.03.2018, № 033 від 16.03.2018, № 016 від 15.03.2018, № 017 від 15.03.2018, ОСОБА_2 зазначила, що підпис, який мається на цих документах виконаний не нею, а іншою, невідомою їй особою (т. 5 а.с. 154-159).

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до висновку судового експерта Полтавського науково-дослідного Експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України Левченко К.І. № 940 від 07.08.2019 (т. 5 а.с. 116-120), підписи від імені ОСОБА_2 в бухгалтерських документах ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС», а саме:

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 9 від 01.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 001 від 01.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 002 від 01.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 003 від 01.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 004 від 01.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 005 від 01.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 006 від 01.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 007 від 01.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 10 від 12.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 008 від 12.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 009 від 12.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 010 від 12.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 011 від 12.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 11 від 13.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 012 від 13.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 012 від 13.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 12 від 14.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 014 від 14.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 015 від 14.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 18 від 16.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 14 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 018 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 019 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 020 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 021 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 022 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 023 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 024 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 025 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 026 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 027 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 028 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 029 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 030 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 031 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 032 від 16.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 033 від 16.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 13 від 15.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 13 від 13.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 016 від 15.03.2018;

- в графах «Відпуск дозволив директор ОСОБА_2 ____», «Здав (відповідальна особа вантажовідправника) директор ОСОБА_2 ____» товарно-транспортної накладної № 017 від 15.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 16 від 16.03.2018;

- в графі «Від постачальника*____Директор» видаткової накладної № 17 від 16.03.2018

виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Як порівняльний матеріал на експертизу було надано не тільки експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 , але й умовно-вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 ..

Наведений вище висновок судового експерта є категоричним, а не ймовірним, висновок містить інформацію про попередження експерта про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 КК України.

Судовий експерт ОСОБА_9 , яким 07.08.2019 складено висновок експерта № 940, має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за спеціальністю 1.1 (дослідження почерку і підписів) і стаж експертної роботи з 2011.

Колегія суддів зазначає, що висновок експерта № 940 від 07.08.2019 узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_2 у протоколі допиту свідка та не суперечить їм.

Також, колегія суддів зазначає, що у низці наданих до суду копій товарно-транспортних накладних як перевізника зазначено ФО-П Волинець, а як замовника - ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС», вказано відомості про автомобіль КАМАЗ 532150 НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , який пояснив, що зареєстрував на себе автомобіль 07.03.2017, автомобіль використовувався ним як власником, в оренду не передавався.

06.03.2018 ОСОБА_10 переоформив автомобіль в ТСЦ №3541 РСЦ МВС Кіровоградської області на нові номера НОМЕР_2 , фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» не мав, перевезень за замовленням ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» та ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» у період з 01.03.2018 по 17.03.2018 не здійснював, що підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.09.2019 (т. 5 а.с. 160-161).

Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 09.08.2019 підтверджено, що фінансово-господарських відносин, зокрема, з ТОВ «ФІНАНС-Л», ТОВ «СТЕЙТ - ОЛІ», ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» ОСОБА_5 не мав (т. 5 а.с. 147-148).

За приписами статті 1 Закону України № 996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції та повинні відповідати вимогам Закону України № 996-XIV.

Враховуючи вищенаведене, видаткові накладні, товарно-транспорті накладні, акти прийому-передачі, копії яких позивачем надано до суду на підтвердження здійснення господарських операцій з поставки позивачу соняшника та сої ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС», не є належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт перевезення та передачі таких товарів ТОВ «ЛОТОС ФІНАСН».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками податкового органу про безтоварність господарських операцій з придбання позивачем соняшника та сої у ТОВ «ЛОТОС ФІНАНС» згідно спірних господарських операцій, що у свою чергу, свідчить про правильність висновків контролюючого про завищення позивачем суми податкового кредиту та відповідно заниження грошових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2018 на 2 104 264 грн, а також про заниження суми податку на прибуток приватного підприємства за 2 квартал 2018 на суму 1 893 837 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи 20.11.2017 між ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (покупець) та ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ» ( постачальник) укладено договір поставки (т. 3 а.с. 117-118).

Відповідно до п. 1.1 Договору поставки від 20.11.2017 в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупцю олію соняшникову (далі за текстом - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити постачальникові його вартість.

Відповідно до п. 2.4 Договору поставки від 20.11.2017 сума договору визначається як сума вартості всіх партій товару, поставлений у період строку дії даного договору.

Відповідно до п. 3.1, 3.3 Договору поставки від 20.11.2017 постачальник поставляє товар за свій рахунок на базис поставки, зазначений покупцем або інших умовах, що погоджені сторонами у відповідній специфікації на поставку товару.

Зобов`язання постачальника передати товар покупцю вважається виконаним в момент передачі товару покупцю у відповідності з умовами поставки, зазначеними в п. 3.1 договору.

Датою поставки товару вважається дата відмітки покупця в документах, що супроводжують товар, про прийняття товару покупцем та відповідає даті, вказаній у видаткових документах постачальника, оформлених належним чином. Кожна поставка партії товару повинна супроводжуватися наступними документами: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна.

Відповідно до п. 4.2 Договору поставки від 20.11.2017 якість товару, який поставляється за цим договором, має відповідати вимогам ДСТУ.

Відповідно до п. 8.2 Договору поставки від 20.11.2017 договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30.11.2018 включно, але у будь-якому разі діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» зазначає, що договір було укладено 20.11.2017, на підтвердження чого до суду позивачем надано копії наказу № 37 від 19.11.2017 про відрядження директора ОСОБА_1 , з метою укладення та підписання договору з 19.11.2017 по 20.11.2017 (т. 3 а.с. 115) та посвідчення про відрядження, виданого директору ОСОБА_1 , відрядженому до м. Київ терміном відрядження на 1 день для підписання договору, що містить відмітки про вибуття з с. Повстин 20.11.2017, прибуття у м. Київ 20.11.2017, а також про відбуття з м. Києва 20.11.2017 та прибуття до с. Повстин 20.11.2017 (т. 3 а.с. 116).

На підтвердження виконання умов цього договору позивач надав до суду копії таких документів: видаткова накладна № 40 від 20.11.2017 (т. 3 а.с. 119), акт прийому-передачі № 169 від 20.11.2017 (т. 3 а.с. 120), податкову накладну № 40 від 20.11.2017 (т. 3 а.с. 121).

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з видаткової накладної № 40 від 20.11.2017 (т. 3 а.с. 119) та у акту прийому-передачі № 169 від 20.11.2017 (т. 3 а.с. 120) від покупця ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» 20.11.2017 товар прийняв директор ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» - ОСОБА_1 .

Однак, листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.08.2019 № 0.184-28200/0/15-19-вих підтверджено, що згідно з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.11.2017 о 04:36 ( ОСОБА_11 ) виїхав за межі України до ОСОБА_12 та 27.11.2017 о 14:42 в`їхав до України через аеропорт Бориспіль з ОСОБА_12 (т. 7 а.с. 69-70).

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів відхиляє доводи позивача про укладення договору поставки 20.11.2017 та прийняття директором ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» ОСОБА_1 20.11.2017 товару за видатковою накладною № 40 від 20.11.2017 та акту прийому-передачі №169 від 20.11.2017, оскільки факт перетину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України, а саме: 20.11.2017 о 04:36 через аеропорт Київ Жуляни виїзду за межі України та в`їзду до України 27.11.2017 о 14:42 підтверджено належним та допустимим доказом (т. 7 а.с. 69-70).

Колегія суддів зазначає, що у товарно-транспортних накладних від 20.11.2017 (т. 3 а.с. 128-135) як автопідприємство вказано ФО-П Волинець, як замовник - ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» чи ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ».

Проте, згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 09.08.2019 підтверджено, що фінансово-господарських відносин, зокрема, з ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ», ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» ОСОБА_5 не мав (т. 5 а.с. 147-148).

Також колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи придбана у ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ» технічна олія перевозилась автомобілем MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, згідно товарно транспортних накладних від 20.11.17 № 030 (т. 3 а.с. 133), № 032 (т. 3 а.с. 134), № 029 (т. 3 а.с. 113), № 033 (т. 3 а.с.130), № 034 (т. 3 а.с.129), № 031 (т. 3 а.с.128), № 035 (т. 3 а.с. 135), від 20.11.18 № 028 (т. 3 а.с.132), здійснювалось перевезення олії транспортним засобом, призначеним для перевезення нафтопродуктів.

Цим самим автомобілем здійснювалось перевезення:

- дизельного пального, згідно товарно транспортних накладних від : 15.09.2017 № 12435 (т. 3 а.с. 89), № 12436 (т. 3 а.с. 90), від 01.09.17 № 020324 (т. 3 а.с. 161);

- газу автомобільного «PLUS» згідно товарно транспортних накладних від : 22.06.18 № 054900 (т. 3 а.с. 71), від 30.04.18 № 044333 (т. 3 а.с. 57), від 22.04.18 № 0534247 (т. 3 а.с. 44), від 16.05.18 № 034489 (т. 3 а.с. 27), № 034475 (т. 3 а.с. 28), № 034461 (т. 3 а.с. 29), від 15.05.18 № 034454 (т. 3 а.с. 7);

- газового конденсату: згідно товарно транспортних накладних від : 19.10.17 № 02036 (т. 3 а.с. 215), № 020327/1 (т. 3 а.с. 217), № 020327 (т. 3 а.с. 216), від 29.11.17 № 034259 (т. 3 а.с.192), № 034259/1 (т. 3 а.с. 193), від 28.11.17 № 01804 (т. 3 а.с. 231);

- дизельного палива 3 Євро 5-ВО згідно товарно транспортних накладних від : від 14.09.17 № 020336 (т. 3 а.с. 178), № 020338 (т. 3 а.с. 177);

- палива авіаційного для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1 згідно товарно транспортних накладних від : 04.09.18 № 0240245 (т. 4 а.с. 73), від 31.05.18 № 024034 (т. 4 а.с. 59), № 024057 (т. 4 а.с. 44), № 024046 (т. 4 а.с. 35), № 024033 (т. 4 а.с. 23), № 02409 (т. 4 а.с. 11), № 024015 (т. 3 а.с. 249), № 024058 (т. 4 а.с. 5), № 024011 (т. 4 а.с. 8);

У зв`язку зі встановленим фактом, позивач зазначав щодо перевезення цими цистернами «технічної» олії, не призначеної для споживання.

Доказами на підтвердження придбання «технічної» олії є лише, інформація про її вартість, яка є нижчої від звичайної олії (1 750.00 грн за тонну), при тому, що за даними ринку вартість звичайної (нетехнічної) олії на момент господарських операцій становила 22 000-22 500 грн, та пропозиція її подальшої реалізації на користь ТОВ «АГРО-КЛЕР», яка надійшла 10.11.2017 № 431 з проектом договору.

При цьому, фактичної реалізації «технічної» олії після постачання не відбулось, у зв`язку з відмовою ТОВ «АГРО КЛЕР» її придбати.

На підтвердження наявності місця зберігання олії позивачем надано до суду копію договору відповідального зберігання № 20/11-17 від 20.11.2017, укладеного між ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (поклажодавець) та ТОВ «Торговий дім «ДІК» (зберігач) (том 3 а.с. 124-125).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 20/11-17 зберігач зобов`язується на умовах, встановлених цим договором, зберігати майно поклажодавця протягом обумовленого сторонами строку та повернути це майно поклажодавцю в тому стані, в якому воно були прийняте на зберігання. Об`єктом зберігання по цьому договору є олія поклажодавця.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 20/11-17 зберігач приймає від поклажодавця ПММ на зберігання на орендовані склади за адресою: м. Київ, Брест Литовське шосе, 6

Конкретне найменування, кількість та інші характеристики товару повинні бути зазначені в актах приймання-передачі, що підписуються сторонами в кожному окремому випадку передачі товару та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1-4.3 Договору № 20/11-17 оплата здійснюється в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок зберігача.

Сума, належна до сплати за цим договором, складає дві тисячі гривень 00 копійок без ПДВ за календарний місяць зберігання.

Сторони домовились, що за період, протягом якого не перебував товар, переданого поклажодавцем зберігачу, оплата не здійснюється.

Якщо поклажодавць протягом 10-ти календарних днів після закінчення строку дії договору або його дострокового розірвання не забрав олію, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час його зберігання.

Відповідно до п. 8.1 Договору № 20/11-17 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2020.

19.12.2017 між ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» (поклажодавець) та ТОВ «Торговий дім «ДІК» (зберігач) укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 20/11-17 від 20.10.2017 (т. 6 а.с. 218).

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 сторони вирішили доповнити розділ 4 «Порядок розрахунків» новим пунктом 4.4, який викласти в наступній редакції :

« 4.4. Грошові кошти, передбачені п. 4.2 договору, сплачуються поклажодавцем зберігачу протягом 3-х робочих днів з дати підписання акту виконаних робіт, який складається зберігачем при поверненні майна поклажодавцю. Кінцевий розрахунок між сторонами договору здійснюється за 3 робочих дня до закінчення дії договору на підставі актів виконаних робіт та акту взаєморозрахунків».

Згідно наданого до суду акту № 1 приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна (т. 3 а.с. 126), ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» в особі директора ОСОБА_1 (поклажодавець) передав та ТОВ «Торговий дім «ДІК» в особі директора Максіменко Л.С. (зберігач) прийняв олію кількістю 214.3 т.

Колегія суддів зазначає, що факт перетину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України, а саме виїзду за межі України через аеропорт Київ Жуляни 20.11.2017 о 04:36 та в`їзду до України 27.11.2017 о 14:42 підтверджено належним та допустимим доказом (т. 7 а.с. 69-70), тому директор ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» - Поставнєв С.В. не міг 20.11.2017 укласти Договір № 20/11-17 та фізично не міг 20.11.2017 передати товар (олію) за актом на зберігання ТОВ «Торговий дім «ДІК».

Крім того, у ТОВ «Торговий дім «ДІК» відсутні основні засоби, чисельність працюючих 1 особа.

Колегія суддів зазначає, що позивачем до суду не надано доказів наявності у ТОВ «Торговий дім «ДІК» орендованих складів та матеріально-технічних засобів, у тому числі, резервуарів, необхідних для зберігання такої кількості олії.

Також ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» до суду не надано доказів оплати за послуги зберігання олії ТОВ «Торговий дім «ДІК» позивачем до суду не надано, хоча договір є оплатним, а безоплатне надання послуг зберігання є економічно недоцільною господарською операцією.

Позивачем також не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаної, як стверджує позивач, за договором від 20.11.2017, «технічної» олії або її подальшої реалізації.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновка податкового органу про безтоварність господарських операцій з придбання олії у ТОВ «БОКАРО ІНВЕСТ» за договором поставки від 20.11.2017, що у свою чергу, свідчить про правильність висновків контролюючого про завищення позивачем суми податкового кредиту та відповідно заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2017 на 615 грн та за грудень 2017 на 74 390 грн.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За приписами п. 123.1 ст. 123 ПК України уразі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Ця позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що викладена в пункті 32 рішення про справі «Булвес АД» проти Болгарії», в якому ЄСПЛ погоджується з рішенням Суду ЄС в аналогічному Рішенні від 06.07.2006 у об`єднаних справах C-439/04 і C-440/04 Аксель Кіттель проти Уряду Бельгії (C-439/04) і Уряд Бельгії проти Реколта Рісайклінг СПРЛ (C-440/04): « коли на основі об`єктивних факторів було встановлено, що товар поставляється особі зі статусом платника податків, яка знала чи повинна була знати про те, що купуючи товар, вона приймає участь в операції, пов`язаній з обманним уникненням сплати ПДВ, національний суд відмовляє такій особі у податковому кредиті».

Практика Європейського суду з прав людини говорить про те, що у випадку зловживання з боку певної фізичної або юридичної особи, вони (Держави-члени Конвенції) можуть вжити відповідних заходів з метою запобігти, зупинити або покарати за такі зловживання. Таким чином позбавлення особи права на податковий кредит у зв`язку з виявленими зловживаннями зі сплати ПДВ є можливим та відповідає практиці ЕСПЛ.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № , та № в частині збільшення ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» суми податкового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в загальній сумі 2 367 296 грн 25 коп, у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 1 893 837 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 473 459 грн 25 коп (25 % суми визначеного податкового зобов`язання), а також податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № в частині збільшення ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» суми податкового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в загальній сумі 13 643 562 грн 50 коп, у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 10 914 850 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 2 728 712 грн 50 коп. (25 % суми визначеного податкового зобов`язання), - прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, а позовні вимоги в цій частині необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Підстав для скасування судового рішення в частині задоволення позову ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» колегія суддів не вбачає.

Апеляційна скарга не вмотивована та не містить доводів щодо неправомірності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № в частині збільшення ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» суми податкового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в загальній сумі 400 995 грн та щодо визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № в частині збільшення ТОВ «АГРОФІРМА «ПИРЯТИН» суми податкового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в загальній сумі 3 527 853 грн. 75 коп.

Відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 не оскаржено.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "ПИРЯТИН" залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило
Постанова у повному обсязі складена і підписана 25 жовтня 2024 року.