Справа № 212/7025/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 212/7025/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2024 р. (суддя Борис О.Н.) в адміністративній справі №212/7025/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника ОСОБА_2 , про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову №154 від 10.07.2024 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на відсутність законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки спірна постанова прийнята без урахування усіх обставин у справі, а саме обставини продовження терміну бронювання позивача на три місяці, про що він повідомив відповідача письмово. Наявність факту порушення прав позивача, на його думку, є достатньою підставою для відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 липня 2024 р. позовну заяву залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем наведено доводи позовної заяви, а також зазначено про те, що відповідачем не доведена правомірність спірної постанови. Крім того, відповідач мав отримати інформацію щодо позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що унеможливило притягнення його до адміністративної відповідальності.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, стверджуючи про те, що позивач особисто отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 із датою прибуття 15.06.2024 на 09:00. Відстрочка звільняє військовозобов`язаного від призову на військову службу, однак не звільняє від обов`язку прибувати у строки, які встановлені у повістці. Оскільки позивач у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, протягом трьох днів про причини неявки не повідомив, до нього був застосований штраф спірною постановою, яка, за твердженням відповідача, є правомірною і скасуванню не підлягає.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 30 вересня 2024 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Постановою №154 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 10 липня 2024 р., складеної тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. За змістом цієї постанови, 27.05.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під особистий підпис отримав повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 з терміном прибуття 15.06.2024 на 08:00 годин. Проте у встановлений термін військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про причини неявки не повідомив. Будь-яких інших відомостей про себе не надавав.

Залишаючи позовну заяву без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та ґрунтується на помилковому тлумаченні норм матеріального права.

Частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Таким законодавством, порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , у спірній постанові зазначено: «ч. 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 2 пункту 1 Правил обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів які встановлені в Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, абз. 1 п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.16).

Сторонами не заперечується та обставина, що позивач є військовозобов`язаним і перебуває на військовому обліку як офіцер запасу. Згідно наказу Міністерства економіки України № 19475 від 14 грудня 2023 р. «Про бронювання військовозобов`язаних ТОВ «РУДОМАЙДАН», ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 14.06.2024 (а.с.18,19). 27 травня 2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 під особистий підпис отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 15.06.2024 на 9:00. 14 червня 2024 р. ним на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 був направлений лист, в якому повідомлено про оновлення військово-облікових даних у зв`язку із продовженням відстрочки на три місяці (а.с.20, 21). За даними Інтернет-ресурсу «Резерв +» відомості про продовження бронювання ОСОБА_1 до 14.09.2024 були внесені 27.05.2024. Дані уточнено вчасно (а.с.40).

На сторінці застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України (https://reserveplus.mod.gov.ua/) зазначено про те, що «Резерв +» - це мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК а також джерело інформації про те, які дані є у реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів Оберіг.

Таким чином, станом на день прийняття спірної постанови (10.07.2024 р.) ІНФОРМАЦІЯ_4 мав можливість перевірити дані ОСОБА_1 та пересвідчитись, у тому числі, за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у продовженні строку його бронювання.

Колегія суддів вважає, що факт неявки позивача безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_2 не утворює склад адміністративного проступку, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскільки порушень нормативно-правових актів, які поставлені йому у провину, ним не допущено, а саме:

1) частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - згідно якої громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

ОСОБА_1 вже був на військовому обліку, як офіцер запасу, військовозобов`язаний. Доказів того, що він не проходив медичний огляд або викликався 27.05.2024 для проходження медичного огляду відповідачем не надано.

2) абзацу 2 пункту 1 Правил обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які встановлені в Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, відповідно до якого призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Доказів того, що ОСОБА_1 ухилявся від постановки на військовий облік відповідачем не надано.

3) абзацу 1 пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 добровільно зареєстрував електронний кабінет військовозобов`язаного, як це передбачено статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчасно уточнив свої дані.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що спірна постанова прийнята без з`ясування усіх обставин у справі, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тому не може вважатись правомірною і підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції, у свою чергу, не надав належної оцінки аргументам позивача та наданим ним доказам щодо завчасного оновлення своїх даних в електронному кабінеті військовозобов`язаного, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

При цьому, презумпція наявності моральної шкоди законодавством не передбачена; вона також не визнана прямим наслідком кожної протиправної поведінки. Зважаючи на характер спору, позивач не звільнений від обов`язку по доведенню позовних вимог про стягнення суми на відшкодування моральної шкоди, як це передбачено частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позовній заяві позивачем зазначено про те, що завдана йому моральна шкода виражається у переживаннях, які вплинули на його здоров`я. Проте, жодних доказів на підтвердження повідомленої ним обставини суду не надано.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральних страждань внаслідок прийняття спірної постанови, тому пред`явлена до відшкодування сума стягненню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За результатом перегляду справи в апеляційному порядку задоволена позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 р. у справі №543/775/17 (провадження № 11-1287апп18) дійшла висновку, що у справах щодо накладення адміністративного стягнення судовий збір за подання складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір за подачу позовної заяви до суду першої інстанції за оскарженням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності складає 605,60 грн. (3028 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2024 рік) х 0,2). Судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 908,40 грн. (150 % від судового збору за подачу позовної заяви до суду першої інстанції). Всього 1514 грн., які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з мотивів, наведених вище.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2024 р. в адміністративній справі №212/7025/24 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 154 від 10 липня 2024 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийняту ІНФОРМАЦІЯ_4 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати зі сплати судового збору на суму 1514 (одна тисяча п`ятьсот чотирнадцять) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 16 жовтня 2024 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя С.В. Білак

суддя О.О. Круговий