Справа № 500/594/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/594/24

22 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Фаранюк О.Л.,

представника заявника (відповідача) Гарагуца І.Ф.,

представника позивача Гукалюка Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 57930,37 грн, у тому числі по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 55783,00 грн, та по платежу земельний податок з фізичних осіб в сумі 2147,37 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №500/594/24 позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 02.05.2024.

03.09.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що позивач після ознайомлення з матеріалами цієї справи 04.07.2024 подав скаргу до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2023 № -1918, №0-1918, №0-1918, №0-1918, від 28.04.2023 №-1918, так як відповідно до договору купівлі-продажу від 01.02.2022, земельна ділянка площею 0,0415 га, кадастровий номер :02:001:5446 (цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку), з розташованими на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 187,60 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належали ОСОБА_1 на праві власності, були продані ОСОБА_2 .

За результатами розгляду скарги Головним управлінням ДПС у Тернопільській області скасовано податкові повідомлення-рішення від 11.04.2023 №0-1918, №0-1918, №0-1918, №0-1918 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2022 рік в сумі 55783,00 грн, та винесено нові податкові повідомлення-рішення від 29.07.2024 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2022 рік №№0-1915-UА042862, 0-1915-UА042862, 0-1915-UА042862, №0-1915-UA042862 на загальну суму 44605,17 грн. Проте не було переглянуте податкове повідомлення-рішення від 28.04.2023 №-1918 по платежу земельний податок з фізичних осіб за 2023 рік в сумі 2147,37 грн. Вказаний земельний податок нараховано за земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0455, проте земельної ділянки з таким кадастровим номером не існує, оскільки позивач в 2019 році провів її поділ на три земельних ділянки.

Заявник вважає, що вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи, і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, так як істотно зменшено суму нарахованого податку нерухоме майно за 2022 рік.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 в цій адміністративній справі; призначено судове засідання на 10.10.2024.

08.10.2024 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких заявлений до стягнення податковий борг у сумі 57930,37 грн, у тому числі по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 55783,00 грн та по платежу земельний податок з фізичних осіб в сумі 2147,37 грн частково зменшився внаслідок скасування податкових повідомлень-рішень та винесення нових 29.07.2024 на меншу суму. На даний час зменшена сума податкового боргу повністю сплачена відповідно до платіжних доручень від 09.08.2024 про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та від 01.10.2024 про сплату земельного податку.

Ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 10.10.2024 без виходу до нарадчої кімнати, розгляд заяви відкладено через неявку заявника (його представника) до 22.10.2024.

22.10.2024 до суду надійшли міркування представника Головного управління ДПС у Тернопільській області щодо заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, у яких заперечується наявність нововиявлених обставин.

22.10.2024 представник заявника подав до суду відповідь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 21.10.2024 про поділ земельної ділянки.

У судовому засіданні 22.10.2024 представник заявника підтримав вимоги заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01.04.2024 у цій справі, просив рішення суду скасувати.

Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області просив залишити без задоволення заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01.04.2024 через її безпідставність та необґрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах, встановив такі обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.04.2024, яке набрало законної сили, у справі №500/594/24 позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю; стягнуто в дохід бюджету з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 57930,37 грн, у тому числі:

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 55783,00 грн;

по платежу земельний податок з фізичних осіб в сумі 2147,37 грн.

При розгляді справи суд встановив, що заборгованість по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 55783,00 грн виникла у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих за 2022 рік відповідно до податкових повідомлень-рішень від 11.04.2023 №0-1918, №0-1918, №0-1918, №0-1918 (по чотирьох об`єктах), а по земельному податку з фізичних осіб в сумі 2147,37 грн виникла у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих за 2023 рік відповідно до податкового повідомлення-рішення від 28.04.2023 №-1918 на суму 2147,37 грн.

Після ухвалення судового рішення, 04.07.2024 та 12.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Тернопільській області зі скаргами на наведені вище податкові повідомлення-рішення від 11.04.2023 та від 28.04.2023, зобов`язання по яких складали суму податкового боргу.

За результатами розгляду скарг Головним управлінням ДПС у Тернопільській області винесено нові податкові повідомлення-рішення від 29.07.2024 лише по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2022 рік №№0-1915-UА042862, №0-1915-UА042862, №0-1915-UА042862, №0-1915-UA042862 на загальну суму 44 605,17 грн (а.с.68-69).

Фактично контролюючим органом проведено звірку та встановлено, що один з об`єктів житлової нерухомості з 01.02.2022 відчужений відповідачем, а тому податок на нерухоме майно по ньому зменшений до суми податку за один місяць, по решті об`єктів житлової нерухомості суми податку залишені без змін хоч і винесені нові податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи те, що підставами для задоволення позову Головного управління ДПС у Тернопільській області були податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно від 11.04.2023 №0-1918, №0-1918, №0-1918, №0-1918, які в подальшому скасовані контролюючим органом з прийняттям нових податкових повідомлень-рішень на меншу суму, заявник вважає, що вказані обставини є нововиявленими та зумовлюють необхідність перегляду рішення суду.

Щодо земельного податку, то заявник вважає, що контролюючим органом безпідставно не враховано поділ земельної ділянки на три самосійні ділянки, тому такі обставини має врахувати суд.

Розглянувши доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 та перевіривши докази подані учасниками справи, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною четвертою статті 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відтак, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 21.03.2023 у справі № 640/19240/21, поряд з іншим зазначав, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас, істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору. Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2021 у справі № 802/1462/16-а вказав, що перегляд за нововиявленими обставинами є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Поряд з цим, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як було зазначено вище, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.07.2019 у справі №855/268/19, від 28.10.2020 у справі №200/11289/19-а та від 12.11.2020 у справі №804/2223/17.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі "Pravednaya v. Russia", пп.27, 28).

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Ознаку "не були і не могли бути відомі особі" слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21.01.2021 у справі № 826/13811/16, а також від 26.10.2023 у справі № 283/424/22.

Повертаючись до матеріалів даної справи, наявність нововиявлених обставин, що істотно впливають на вирішення даного адміністративного спору заявник обґрунтовував тим, що Головним управлінням ДПС у Тернопільській області після ухвалення рішення у цій справі переглядалися податкові повідомлення-рішення, на яких ґрунтувались позовні вимоги про стягнення податкового боргу у межах даної справи, та були винесені 29.07.2024 нові податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно на меншу суму, зменшено суму податку з 55783,00 грн на 44605,17 грн.

З приводу цього суд зазначає, що зазначені істотні для справи обставини не існували на час ухвалення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у даній справі, якою задоволено позов контролюючого органу та стягнуто з ОСОБА_3 податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 55783,00 грн та по земельному податку у розмірі 2147,37 грн.

Заявник підтверджує, що лише після судового рішення у цій справі звернувся до Головного управління зі скаргами про перегляд податкових повідомлень-рішень по податку на нерухоме майно від 11.04.2023 та по земельному податку від 28.04.2023.

Крім того, суд зауважує, що фактично сума податкового зобов`язання за результатами проведеної звірки 29.07.2024 змінилася лише по одному (з чотирьох) податковому повідомленні-рішенні по податку не нерухоме майно внаслідок відчуження об`єкта нерухомості 01.02.2022. Ця обставина з`явилася, а сума податкового зобов`язання змінилася після розгляду справи, та не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Стосовно земельного податку, то заявник (відповідач) не надав ні до податкового органу, ні до суду нових доказів, які існували на момент ухвалення судового рішення, про які не було відомо усім особам, які брали участь у справі, та суду. Як вбачається з відповіді Головного управління ДПС у Тернопільській області від 02.09.2024, наданій на скаргу ОСОБА_1 , до податкового органу не було надано відомостей про відчуження (зміну власника) земельної ділянки у 2023 році, а тому відсутні підстави для перегляду податкового повідомлення-рішення від 28.04.2023 про нарахування плати за землю за 2023 рік.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність вказаних заявником обставин не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ці обставини не існували на час вирішення спору.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах були викладені Верховним Судом у постанові від 10.01.2024 у справі №820/6143/16, та відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За змістом частини четвертої статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Приписами частин першої-другої статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 за нововиявленими обставинами відмовити та залишити зазначене судове рішення в силі.

Керуючись статтями 248, 256, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01 квітня 2024 року в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 24 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.