Справа № 460/10617/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2024 року м. Рівне №460/10617/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про застосування арешту коштів на рахунках платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до пп. 94.2.8 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України є підстави для застосування арешту коштів на рахунках платника податків. Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 від проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей, у встановлені в листі № 5805/Ж12/17-00-24-05-25 від 03.09.2024 терміни, відмовився. У зв`язку із протиправною відмовою від проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 09.09.2024 № 8894/6/17-00-24-05-07 о 15:00. Відтак, позивач звернувся до суду щодо арешту коштів на рахунку платника податків та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем не подано до суду відзив на адміністративний позов, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду також не надходило.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений судом про можливість подання відзиву на позовну заяву, однак зазначеним правом не скористався. А тому враховуючи приписи ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області № 1950-п від 06.08.2024 та відповідно до направлень на перевірку від 30.08.2024 № 3817/ЖЗ/17-00-24-05-16, від 30.08.2024 № 3819/ЖЗ/17-00-24-05-16 (вручені особисто ФОП ОСОБА_1 ) проводиться документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2023.

На підставі пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Рівненській області листом №5805/Ж 12/17-00-24-05-25 від 03.09.2024 року (вручені особисто ФОП ОСОБА_1 03.09.2024) зобов`язано ФОП ОСОБА_1 провести інвентаризації залишків основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів та надати акт проведеної інвентаризації до 14 годин 05.09.2024. Також, відповідача вищезазначеним листом повідомлено про відповідальність, що передбачена пп. 94.2.8 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України у разі відмови від проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей.

Станом на 09.09.2024 ФОП ОСОБА_1 ні нарочно, ні засобами поштового зв`язку акт інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей не надано. Зазначено, що засобами телефонного зв`язку відповідач від проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, у встановлені в листі №5805/Ж12/17-00-24-05-25 від 03.09.2024 терміни, відмовився.

Вищезазначений факт відмови від проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей зафіксовано в акті №799/Ж6/17-00-24-05 від 09.09.2024 про відмову від проведення інвентаризації залишків основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів ФОП ОСОБА_1 .

В зв`язку з відмовою ФОП ОСОБА_1 від проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей за наявності законних підстав для її проведення, керуючись пп. 94.2.8 п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України на підставі звернення до керівника, в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 09.09.2024 №8894/6/17-00-24-05-07 о 15 год. 00 хв.

Посилаючись на норми пп. 94.6.2 п. 94.6. ст. 94 Податкового кодексу України, позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій просить суд застосувати арешту коштів на рахунках платника податків, ФОП ОСОБА_1 .

Вирішуючи дану справу, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Арешт коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду (підпункт 94.6.2 пункт 94.6 статті 94 Податкового кодексу України).

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відтак, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Положення пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 826/8691/16, від 06.06.2023 у справі №360/4856/20, від 18.10.2022 у справі №380/9147/21.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 КАС України).

Предметом доказування у справі щодо застосування арешту коштів на рахунках ФОП ОСОБА_1 є наявність чи відсутність у такого платника податків майна.

Суд зауважує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження відсутності або недостатності у відповідача майна для погашення податкового боргу.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами відсутність майна у відповідача станом на день звернення до суду з позовом, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Рівненській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 жовтня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Д.П. Зозуля