Справа № 420/19556/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 21.06.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення виплати ОСОБА_1 :

- грошового забезпечення за період з 28.01.2024 по 03.04.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, із обов`язковим зазначенням та врахуванням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за посадою, яку ОСОБА_1 займав з 28.01.2024 по 03.04.2024, в тому числі розмірів матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби та їх виплату з урахуванням проведених виплат, а також премії за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу;

- премії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України зі змінами та доповненнями від 30.08.2017 №704 у розмірі 535% посадового окладу та надбавку за особливі проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років за період з 01.03.2024 по 03.04.2024.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

- грошове забезпечення за період з 28.01.2024 по 03.04.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, із обов`язковим зазначенням та врахуванням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за посадою, яку ОСОБА_1 займав з 28.01.2024 по 03.04.2024, в тому числі розмірів матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби та їх виплату з урахуванням проведених виплат, а також премії за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу,

- премію, передбачену постановою Кабінету Міністрів України зі змінами та доповненнями від 30.08.2017 року №704 у розмірі 535% посадового окладу та надбавку за особливі проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років за період з 01.03.2024 по 03.04.2024.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.01.2024 по 03.04.2024 позивач проходив службу у військові частині НОМЕР_1 . Відповідно до відомостей Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №73 від 03.04.2024: солдата ОСОБА_1 , водія пожежної роти військової частини НОМЕР_1 , Наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 01.04.2024 №512-РС (по особовому складу) призначено на посаду солдата запасу 21 запасної роти військової частини НОМЕР_3 , а тому на дату винесення зазначеного наказу вважається таким, що посаду здав і вибув до нового місця служби; - з 03.04.2024 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення; - вислуга років у Збройних Силах України станом на 01.03.2024 становить 2 роки 5 місяців та 23 дні. Однак за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Позивач - не отримав належного йому грошового забезпечення, у вигляді, передбачених положеннями чинного законодавства України, що регулює відносини у сфері проходження військової служби, грошових виплат у формі посадового окладу, окладу за військовим званням та премії, передбаченої Постановою №704 у розмірі 535% посадового окладу та надбавку за особливі проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років за період з 01.03.2024 по 03.04.2024. Станом на день прийняття наказу №73 від 03.04.2024 відповідач не провів з розрахунків щодо повної виплати посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 28.01.2024 по 03.04.2024. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

26.06.2024 ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання оформленої належним чином позовної заяви у відповідності до п.2 ч.5 ст.160 КАС України із зазначенням відомостей про поштовий індекс позивача та належним чином засвідчені копії документів наданих до позовної заяви.

02.07.2024 до суду надійшла заява позивача (вхід. №26490/24) про усунення недоліків на виконання ухвали від 26.06.2024.

Ухвалою судді від 08.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку статті 262 КАС України.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представником відповідача вказано, що позивач повинен бути звільнений з військової служби для того, щоб отримати виплати у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки. Позивач посаду здав і вибув до нового місяця служби; - з 03.04.2024 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення, відповідно до Наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 01.04.2024 №512-РС (по особовому складу) призначено на посаду солдата запасу 21 запасної роти військової частини НОМЕР_3 . Позивач надалі проходить військову службу у військах і не набув права на виплати, щодо компенсацій невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги.

Щодо премії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України зі змінами та доповненнями від 30.08.2017 №704 представник відповідача вказує, що Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року. Щодо позовних вимог про нарахування та виплату компенсації втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів вважаємо, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними.

Ухвалою суду від 23.09.2024 витребувано: у військової частини НОМЕР_1 докази нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 28.01.2024 по 03.04.2024, премії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України змінами та доповненнями від 30.08.2017 №704 у розмірі 535% посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, за період з 01 березня по 13 квітня 2024 року; у військової частини НОМЕР_4 доказів на підтвердження підстав нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 28.01.2024 по 03.04.2024.

До суду від військової частини НОМЕР_1 надійшла заява з копією довідки від 02.10.2024 №1319.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як вказує позивач та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 з 28.01.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 №73 солдата ОСОБА_1 , водія пожежної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 01.04.2024 №512-РС (по особовому складу) на посаду солдата запасу 21 запасної роти військової частини НОМЕР_3 вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби у смт. Гвардійське Дніпропетровської області. З 03 квітня 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Знято з всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України станом на 01 березня становить: загальна 02 роки 05 місяці 23 дні. Гідний отримання премії, передбаченої постановою Кабінету Міністра України зі змінами та доповненнями від 30.08.2017 №704 у розмірі 535% посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, за період з 01 березня по 03 квітня 2024 року.

При цьому, як вбачається відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків позивачу за період січень-березень 2024 року було нараховано та виплачено грошове забезпечення військовою частиною НОМЕР_4 .

Відповідачем до суду надано копію довідки від 02.10.2024 №1319, видану солдату ОСОБА_2 про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, відповідно до якої позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення:

- у січні 2024 року: посадовий оклад 387,10 грн, оклад за військове звання 68,39 грн, надбавка за вислугу років 0 грн, надбавка за особливе проходження служби (65%) 296,07 грн, премія (505%) 1954,86 грн, разом - 2706,42 грн;

- у лютому 2024 року: посадовий оклад 2730,00 грн, оклад за військове звання 530,00 грн, надбавка за вислугу років (25%) 815,00 грн, надбавка за особливе проходження служби (65%) 2648,75 грн, премія (535%) 14605,50 грн, разом - 21329,25 грн;

- у березні 2024 року: посадовий оклад 2730,00 грн, оклад за військове звання 530,00 грн, надбавка за вислугу років (25%) 815,00 грн, надбавка за особливе проходження служби (65%) 2648,75 грн, премія (535%) 14605,50 грн, разом - 21329,25 грн;

- у квітні 2024 року: посадовий оклад 273,00 грн, оклад за військове звання 53,00 грн, надбавка за вислугу років (25%) 81,50 грн, надбавка за особливе проходження служби (65%) 264,88 грн, премія (535%) 1460,55 грн, разом - 2132,93 грн.

У довідці наявна примітка, що довідку складено на підставі карток особових рахунків та роздавальних відомостей. та що наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 03.04.2024 №73 про виключення із списків особового складу, у зв`язку з переведенням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно зі статтею 40 Закону №2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (стаття 1-2 Закону №2011-XII).

Положенням статті 2 Закону №2011-XII визначено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом другим частини 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704).

В свою чергу, наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Порядок №260).

Так, згідно пункту 8 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Так, як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення позивача до суду є те, що позивач вважає, що відповідачем протиправно не виплачено на його користь грошове забезпечення за період січень-квітень 2024 року, оскільки таке грошове забезпечення виплачувалось військовою частиною НОМЕР_4 .

Щодо таких доводів позивача суд зазначає, що відповідачем до суду надано довідку, виготовлену на підставі даних картки особового рахунку позивача, згідно якої ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з січня по квітень 2024 року, нараховане військовою частиною НОМЕР_1 , отримав. Безпосередня виплата такого грошового забезпечення військовою частиною НОМЕР_4 не свідчить про протиправність такого порядку виплати позивачу його грошового забезпечення.

Також позивач вважає, що йому протиправно не виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, допомогу для оздоровлення та одноразову грошову допомоги при звільненні їх з військової служби.

Відповідно до п. 1, 4, 7 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Збройних Сил України з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, а також інших державних органів, виплачується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за умови ненадання цієї допомоги за попереднім місцем служби за рік, у якому вони прибули.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Проте, позивачем до суду не надано доказів звернення до відповідача із рапортом про нарахування та виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а відтак суд не вбачає протиправної бездіяльності відповідача у її ненарахуванні та невиплаті.

Згідно положення п.12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки».

Зважаючи на те, що позивача з військової служби звільнено не було, а було переведено на службу в іншу військову частину, відтак у відповідача не було підстав для нарахування позивачу грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток.

Відповідно до п. 1, 2 розділу XXIII Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Зважаючи на те, що позивачем до суду не надано докази його вибуття у 2024 році у щорічну основну відпустку повної тривалості, та що з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 №73 вбачається, що щорічна основна відпустка за 2024 рік позивачем не використана, відтак і підстави для нарахування йому відповідачем грошової допомоги для оздоровлення у 2024 році відсутні.

Відповідно до п. 1 розділу XXХII Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період) здійснюється виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зважаючи на те, що позивача 03.04.2024 не було звільнено з військової служби, а було переведено на службу в іншу військову частину, відтак позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на викладене, позивачем до суду не надано належних та достатніх доказів на обґрунтування оскаржуваної ним бездіяльності, а відтак суд вважає, що у задоволенні його позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.