Справа № 340/6546/21
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Кропивницький Справа №340/6546/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області про:

- визнання протиправними дій Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області щодо затримки виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги при звільненні з 16.01.2021 по 26.08.2021;

- стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні в період з 16.01.2021 по 26.08.2021 в сумі 222 098 (двісті двадцять дві тисячі дев`яносто вісім) гривень 37 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу у Територіальному управлінні Служби Судової охорони у Кіровоградській області. Відповідно до наказу Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області від 16.01.2021 р. №20 о/с позивача звільнено зі служби в Службі судової охорони за пп.4 п.2 розділу ХІІ (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 р. №1052/0/15-19, без виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стажем служби в поліції для її виплати 18 років. Протиправні дії Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у зв`язку зі звільненням зі служби в Службі судової охорони у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ та постановою КМУ від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», оскаржені у Кіровоградському окружному адміністративному суді (справа №340/618/21), рішення набрало законної сили 01.07.2021 р. на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду. Остаточний розрахунок при звільненні Територіальним управлінням Служби судової охорони у Кіровоградській області було фактично проведено з позивачем лише 26.09.2021 р., що підтверджується випискою по картковому рахунку. Відповідно до виписки по картковому рахунку, 26.08.2021 р. на картковий рахунок позивача було зараховано одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 245 849,50 грн. Позивач наголошує на тому, що остаточний розрахунок відповідача з позивачем повинен бути здійснений в останній робочий день 16.01.2021, а не 26.08.2021 р. Позивач вважає, що дії відповідача суперечать вимогам ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України та відповідно до ст.117 Кодексу законів про працю України відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 16.01.2021 р. по 26.08.2021 р. Кількість днів затримки становить 221 день (з 17.01.2021 р. по 25.08.2021 р.). Розмір середньоденного грошового забезпечення позивача за два місяці, що передували місяцю звільнення, становить 1 004,97 грн, що підтверджується довідкою відповідача. Отже, розмір середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні становить 222 098,37 грн (221 день х 1 004,97 грн).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству (а.с.46-60). Відповідач вказує, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 р. у справі №340/618/21 ТУ ССО у Кіровоградській області відповідно до платіжного доручення №418 від 25.08.2021 р. виплатило позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 245 849,50 грн. Відповідач звертає увагу на той факт, що 16.09.2021 р. ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду відкрито касаційне провадження за скаргою ТУ ССО у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 р. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 р. Відповідач зазначає, що порядок, умови, склад та розміри виплати грошового забезпечення співробітників Служби, визначаються нормами спеціального законодавства. Враховуючи те, що передбачена ст.ст.116, 117 Кодексу законів про працю України міра відповідальності у вигляді стягнення з роботодавця середньомісячного заробітку за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні не передбачена спеціальним законодавством, а також те, що співробітниками Служби судової охорони трудові договори під час вступу на службу не укладаються, тому норми ст.ст.116, 117 Кодексу законів про працю України у цих правовідносинах застосовуватись не можуть. Також відповідач не погоджується із періодом затримки розрахунку при звільненні, оскільки у день розрахунку з позивачем, тобто у день його звільнення 16.01.2021 р. йому було виплачено все належне грошове забезпечення щодо якого спір був відсутній. Окрім того, відповідач заперечує і щодо суми компенсації, оскільки враховуючи принцип співмірності сума таких виплат може скласти 20 235,87 грн (12,13% від суми середнього грошового забезпечення за час затримки), а не 222 098,37 грн.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.18-19).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.27).

08.12.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.44).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 р. відмовлено у залишенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні (а.с.111).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.112).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області від 16.01.2021 р. №20 о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в Службі судової охорони за пп.4 п.2 розділу ХІІ (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 р. №1052/0/15-19, підполковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , начальника відділу охорони об`єктів судів, органів та установ системи правосуддя Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області, 16 січня 2021 року (а.с.11, 66).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 р. у справі №340/618/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 р. (а.с.127-128), адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні із служби, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.124-126).

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 р. у справі №340/618/21, відповідно до платіжного доручення №418 від 25.08.2021 р. Територіальним управлінням Служби судової охорони у Кіровоградській області виплачено ОСОБА_1 245 849,50 грн (а.с.63), які надійшли на картковий рахунок позивача 26.08.2021 р. (а.с.15).

З огляду на приписи частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців зі служби не врегульовані положеннями спеціального законодавства. Водночас, такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Так, відповідно до статті 116 КЗпП України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Суд враховує, що умовами застосування частини 1 статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум.

Під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Суд звертає увагу на те, що питання відповідальності за затримання розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу, зокрема, затримку виплати грошового забезпечення, не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. У той же час такі питання врегульовані КЗпП України.

З огляду на неврегульованість спеціальним законодавством питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні з Територіального управління Служби судової охорони, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи КЗпП України.

Передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, настає у випадку невиплати в день звільнення всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації. Вказаний законодавчий припис є загальним і не встановлює конкретних видів виплат, які роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові в день його звільнення.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 р. №384 (далі за текстом Порядок №384).

Відповідно до пункту 18 розділу І Порядку №384 грошове забезпечення співробітнику прийнятому на службу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення співробітникам виплачується по день звільнення включно.

Згідно з пунктом 31 розділу І Порядку №384 днем звільнення зі служби вважається день, зазначений в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні потрібно розраховувати з дня, наступного за днем, коли роботодавець мав здійснити розрахунок з працівником (з дня звільнення) до дня фактичного проведення такого розрахунку (дня надходження коштів на рахунок працівника.

Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні позивача розраховується з 17.01.2021 р. по 25.08.2021 р. та становить 221 календарний день.

З огляду на довідку Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області сума середнього заробітку ОСОБА_1 за два місяці перед звільненням становить 61 302,90 грн (а.с.14, 61). При цьому відповідно до довідки судом розраховано, що розмір середньоденної заробітної плати позивача на день звільнення становив 1 004,97 грн (61 302,90 грн : 61).

Отже, розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за період з 17.01.2021 р. по 25.08.2021 р. становить 222 098,37 грн (1 004,97 грн х 221).

Суд враховує, що статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладається обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплативши всі суми, що йому належать, а у разі невиконання такого обов`язку виникає відповідальність передбачена статтею 117 КЗпП України.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника під час його звільнення, зокрема захист права працівника на своєчасну оплату праці за виконану роботу. При цьому відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України спрямоване на компенсацію працівнику майнових витрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Суд бере до уваги, що реалізуючи свої права працівник має діяти добросовісно. При цьому під час захисту прав працівника має бути дотриманий розумний баланс між інтересами такого працівника та роботодавця.

Оскільки відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від розміру простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг такої відповідальності може бути неспівмірним та непропорційним наслідкам порушення.

Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.05.2019 р. у справі №761/9584/15ц (провадження №14-623цс18). При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством. Колективним договором, угодою чи трудовим договором;

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Також Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, що з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування у даній справі критеріїв зменшення розміру відшкодування, визначеного з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, суд враховує наступні обставини.

Так, розмір невиплачених позивачу коштів становив 244 632,37 грн (а.с.15). Натомість при звільненні позивачу виплачено 28 011,92 грн (а.с.62). Тобто сума отриманих позивачем при звільненні коштів у 8,7 разів менша від суми заборгованості.

Також суд бере до уваги, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не перевищує суми заборгованості, яка не була виплачена ОСОБА_1 під час звільнення.

Отже, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є співмірною з розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, а тому на користь позивача належить стягнути суму середнього заробітку у розмірі 222 098,37 грн.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги приписи ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов висновку, що за результатами розгляду справи належить визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 222 098,37 грн.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.16), доказів понесення інших судових витрат до суду не надано.

Відповідачем не надано до суду доказів понесення судових витрат, які б підлягали розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

3. Стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 33, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 222 098,37 грн (двісті двадцять дві тисячі дев`яносто вісім грн 37 коп.).

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 25 жовтня 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ