Справа № 520/17727/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 жовтня 2024 року справа № 520/17727/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ), третя особа, на стороні відповідача - Комунальний заклад охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи (вул. Літературна, 6, 2-й поверх, м. Харків, 61058, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги в сумі, що не вистачає до 525% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату ОСОБА_1 допомоги в сумі, що не вистачає до 525% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 10988,25 грн. заборгованості за березень 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачем протиправно скасовано виплату допомоги в сумі, що не вистачає до 525% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою суду від 02.07.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою суду від 29.07.2024р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальний заклад охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи.

У період з 18.07.2024р. по 26.07.2024р., з 12.09.2024р. по 25.09.2024р. суддя Григоров Д.В. перебував у щорічній відпустці. У період з 07.10.2024р. по 11.10.2024р. суддя Григоров Д.В. перебував на навчанні в Національній школі суддів України.

Представником ГУ ПФУ в Харківській області подано відзив на адміністративний позов, у якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа до суду жодних пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надала.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІ групи, згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

До пенсійної виплати позивачки встановлено щомісячну державну адресну допомогу в сумі, що не вистачає до 525% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зазначене було обумовлено тим, що позивачка є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК 12 ААГ № 30644 від 20.09.2023р., копія якої надана до матеріалів справи.

Також судом встановлено, що інвалідність позивачкою отримана внаслідок контузії від мінно-вибухової травми, що підтверджується довідкою до акта МСЕК 12 ААГ № 306044, консультативним висновком № 863134, виписками із медичних карток стаціонарного хворого, копії яких також до долучено до матеріалів справи.

Вказана травма була отримана позивачкою внаслідок бойових дій, що вбачається з копії Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000867, згідно якого зазначено, що позивачка ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Позивачці було встановлено щомісячну державну адресну допомогу в сумі, що не вистачає до 525 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, внаслідок чого розмір її пенсії склав 10 988,25 (2093 грн.*525%, де 2093 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність).

Разом з тим, в подальшому відповідачем було ініційовано перевірку матеріалів пенсійної справи позивачки, якою було встановлено, що за результатами огляду медико-соціальної експертної комісії позивачку було визнано особою з інвалідністю ІІ групи, причинний зв`язок інвалідності - поранення, контузія одержані від вибухонебезпечних предметів.

За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було припинено виплату позивачці щомісячну державну адресну допомогу в сумі, що не вистачає до 525% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з посиланням на те, що медико-соціальною експертною комісією не встановлено причинний зв`язок інвалідності згідно п. 193 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317, про що було повідомлено позивачку листом від 07.02.2024р. №2000-0305-8/22512.

Позивачка, не погодившись із вищевказаним, звернулася до суду з позовом в цій справі.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, який набув чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" встановлено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи - 15347 гривень, II групи - 12396 гривень, III групи - 8500 гривень, в учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності - 4958 гривень, таким особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам бойових дій та постраждалим учасникам Революції Гідності виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначених розмірів; щомісячна державна адресна допомога до пенсії, передбачена абзацом другим цього пункту, особам з інвалідністю внаслідок війни II і III груп із числа учасників бойових дій у період Другої світової війни та учасникам бойових дій у період Другої світової війни, яким виповнилося 85 років і більше, виплачується в розмірі, встановленому для осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаної норми ГУ ПФУ в Харківській області до пенсійної виплати позивачки було встановлено щомісячну державну адресну допомогу в сумі, що не вистачає до 525% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсійної виплати склав 10988,25 грн. (2093 грн.*525%).

Згідно з абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, з 1 грудня 2014 року до 24 лютого 2022 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 року - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Скасовуючи спірну державну адресну допомогу, відповідач посилався на те, що причинний зв`язок інвалідності встановлюється медико-соціальною експертною комісією, а причинний зв`язок інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, встановлюється на підставі рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В даному випадку підставою для припинення нарахування та виплати щомісячної державної адресної допомоги в сумі, що не вистачає до 525% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність стало встановлення медико-соціальною експертною комісією причинного зв`язку інвалідності поранення, яке одержане від вибухонебезпечних предметів, що не відповідає п. 193, 195 Положення №1317.

Суд зауважує, що процедуру проведення медико-соціальної експертизи особам, що звертаються для встановлення інвалідності з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317 (Далі - Положення №1317).

Відповідно до п. 4 Положення №1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Отже, причинний зв`язок інвалідності встановлюється медико-соціальною експертною комісією.

Пунктом 193 Положення визначено, що причинний зв`язок інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, встановлюється на підставі рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно п. 195 Положення, причинний зв`язок інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, одержаними від вибухонебезпечних предметів, встановлюється на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Особам, яким причинний зв`язок інвалідності встановлено у зв`язку з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, одержаними від вибухонебезпечних предметів, та в довідці до акта огляду медико-соціальної комісії не встановлено причинний зв`язок інвалідності згідно пункту 193 Положення №1317 за відсутності рішення міжвідомчої комісії, розмір пенсії обчислюється на загальних умовах.

Судом встановлено, що згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №306044 ОСОБА_1 з 20.09.2023р. встановлена друга група інвалідності. Поранення, контузія одержане від вибухонебезпечних предметів.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням №0000867, ОСОБА_1 отримала 18.03.2023р. тілесні ушкодження в результаті ракетного обстрілу з боку військ РФ за адресою Харківська обл., Куп`янський р-н, смт. Дворічна, вул. Заводська, 8.

З урахуванням вказаного доказу суд вважає встановленою обставину того, що позивачка ОСОБА_1 отримала тілесне ушкодження в результаті ракетного обстрілу з боку військ РФ, з огляду на що слід вважати встановлену їй інвалідність такою, що отримана внаслідок ведення бойових дій, пов`язаних з агресією РФ проти України.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідач - ГУ ПФУ у Харківській області не є тим органом, який має повноваження із встановлення вказаної обставини на підставі, зокрема, витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, натомість він лише використовує відомості, які зазначено в довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

В даній справі причинний зв`язок інвалідності згідно п. 19-3 Положення № 1317 не встановлено, внаслідок чого відповідач не мав повноважень з продовження виплати державної адресної допомоги в сумі, що не вистачає до 525 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд також зазначає, що чинним законодавством визначено можливість проведення переогляду особи медико-соціальною комісією вищого рівня та прийняття нею остаточного рішення.

Пунктами 23, 24 Положення №1317 визначено, що рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

Внаслідок наведеного позивачка не позбавлена можливості оскарження рішення відповідної МСЕК до вищестоящої медико-соціальній експертної комісії з метою встановлення причинного зв`язку інвалідності.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що відповідач у спірних правовідносинах не допустив порушення прав позивачки.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахування викладеного в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-243, 245-246, 258 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров