Справа № 148/1958/24
Суддя: Дамчук О. О.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 148/1958/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження (з повідомлення викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Дунаєв Іван Борисович, який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АВ № 1149819 від 23.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 08.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесена постанова № 24/1955 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як зазначено у постанові за те, що будучи належним чином повідомленим про необхідність 21.05.2024 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою № 12279, проігнорував такий виклик та у зазначену дату не прибув, тим самим порушивши абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.3 ст. 17 Закону України «Про оборону України». Зазначає, що копію даної постанови отримав 16.08.2024.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що згідно копії довідки № 147 та картки стаціонарного хворого № 13337 перебував на лікуванні з 20.05.2024 по 31.05.2024, що є поважною причиною неприбуття за викликом відповідача, а тому постанова № 24/1955 від 08.08.2024 за справою про адміністративне правопорушення винесена з порушенням чинного законодавства.

Учасники справи у судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (32-34, 46).

21.10.2024 до канцелярії суду від представника позивача адвоката Дунаєва І.Б, надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с.45).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями ст. 159 КАС України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Однак відповідно до частини 4 вказаної статті неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову.

Через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що постанова № 24/1955 від 08.08.2024 винесена правомірно, у зв`язку з тим, що позивач не прибув у вказану у повістці, яку він отримав особисто, дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 годину за адресою АДРЕСА_1 , а тому порушив абз.3 ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.3 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», у зв`язку з чим на останнього було накладено відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП адміністративне стягнення у розмірі 17000,00 грн. На підтвердження правомірності складеної постанови до відзиву долучені: копія розписки № 12279 про отримання повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 21.05.2024; копія рапорту начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2024 про факт неявки ОСОБА_1 21.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримання поштою 07.06.2024 повідомлення про неможливість прибути за повісткою № 12279 у зв`язку з хворобою, однак не з`явився особисто протягом семи днів; копія листа-запрошення від 10.07.2024 з повідомленням про призначення розгляду справи про адміністративне правопорушення на 14:30 години 19.07.2024; копію заяви ОСОБА_1 від 29.05.2024 з у ній зазначеними додатками.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначенням у Законі України Про оборону України особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 Про часткову мобілізацію.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 ст. 22 цього ж Закону передбачено, що під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення правил військового обліку, є факт неявки до позивача 21 травня 2024 року о 09:00 год. за повісткою від 20 травня 2024 року.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина в строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території т їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття громадянина за викликом у строк та місце, зазначені в повістці, у тому числі проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, визнається, зокрема, хвороба громадянина.

Із змісту постанови № 24/1955 від 08.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у зв`язку з неявкою 21.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначену повісткою дату, час та місце, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000,00 грн. (а.с.7-9).

Із копії довідки № 147 від 20.05.2024 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся на лікування Брацлавської КНП «Центр ПМСД» Брацлавської селищної ради та з 20.05.2024 з діагнозом ГРВІ, гострий бронхіт, пневмоконіоз, силікоз та станом на дату звернення продовжує хворіти (а.с.13), що також підтверджується довідкою № 220 від 20.05.2024 (а.с.17).

Копією виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 13337 вбачається, що 28.05.2024 по 31.05.2024 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» із діагнозом Хронічна обструктивна хвороба легень, група А, ХЛН І, ХЛСН 0, дифузійний пневмофіброз та підозра на Саркоїдоз (а.с.18).

Таким чином, хвороба ОСОБА_1 та перебування його на лікарняному у період з 20 травня по 31 травня 2024 є поважною причиною неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, визначений у повістці, про що свідчать медичні довідки та виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 13337, а тому є належним доказом неможливості прибуття позивача 21.05.2024 до відповідача по повістці.

Із копії заяви позивача з додатками (а.с.42 зворот-43 зворот), які було відправлено відповідачу 29.05.2024 поштою (а.с.15) та останнім отримано, згідно витягу з Трекінгу АТ «Укрпошта» 04.06.2024 (а.с.16) встановлено, що позивач повідомляє відповідача про перебуванні на лікуванні у зв`язку з чим і не з`явився за викликом на ВЛК 21.05.2024.

При винесені постанови відповідач керувався ч.5 ст. 258 КУпАП, у якій зазначено що при розгляді справ передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, за умови належним чином повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи та наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Однак, як вбачається із позову та змісту оскаржуваної постанови під час розгляду справи була присутня адвокат Дунаєва О.В., яка заперечувала про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посилаючись на його хворобу та перебування у лікарні на лікуванні (а.с.7-9), а отже постанова винесена з порушенням ч. 6 ст. 258, якою передбачено, що якщо при винесенні постанови, особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, також під час розгляду справи здійснювалась відеофіксація засідання, однак до матеріалів відзиву така не додана.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього суд зазначає, що відповідно до ст. 283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Водночас, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 21.05.2024 позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за повісткою № 12279, за адресою АДРЕСА_1 , тобто місцем вчинення зазначеного правопорушення вказано АДРЕСА_1 , однак як вбачається із копії повістки № 12279 (а.с.10) ОСОБА_1 було запропоновано з`явитись для проходження контрольного медичного огляду 21.05.2024 о 09:00 годині за адресою АДРЕСА_2 ., що не співпадає із зазначеним у постанові місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із дотриманням усіх процесуальних вимог та установлення істини по справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесена з порушенням процесуального закону та відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у ній, не співпадають з дійсними обставинами справи, установленими під час розгляду справи у суді, а тому підлягає скасуванню.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зважаючи на викладене вище суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача, а саме скасування постанови № 24/1955 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 08.08.2024, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , закриття провадження у справі та стягнення судових витрат у вигляді відшкодування позивачу суми судового збору сплаченої останнім при зверненні до суду.

За змістом статті 244 КАС України вбачається, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно зі ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 23.08.2024 (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 251, 256, 258, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову № 24/1955 від 08.08.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), у рахунок відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Дамчук