Справа № 280/10714/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/10714/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року (суддя Конишева О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом встановлення надбавки за понаднормативний стаж у твердому розмірі 264,78 грн. та не застосування автоматичних масових перерахунків відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переплати пенсії за період з 01.10.2017 по 31.08.2023 у розмірі 78852,99 грн;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком, шляхом розрахунку основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 22 відсотків від середньомісячного заробітку, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати та враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії, на підставі частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, та з урахуванням Постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021 року № 127, від 16.02.2022 № 118, та від 24.02.2023 у № 168, починаючи з 01.10.2017 і виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим рішенням у справі № 336/1011/17, яке набрало законної сили, визначено право позивача на перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вимог частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 336/1011/17, розмір пенсії позивача становив: з жовтня 2017 року 3361,34 грн. з лютого 2017 року 3582,79 грн., з березня 2019 року 4162,83 грн., з січня 2020 року 4563,11 грн., з травня 2020 року 5046,26 грн., з грудня 2020 року 5099,96 грн., з березня 2021 року 5459,35 грн., з березня 2022 року - 6604,96 грн. Однак, в квітні 2023 року позивач отримав пенсію в зменшеному розмірі, а саме: 4065,25 грн. Разом з цим, зменшений розмір пенсії встановлено позивачу ще з жовтня 2017 року, що призвело до виникнення зі сторони позивача боргу перед ПФУ в розмірі 78852,99 грн. Крім того, зазначає, що відповідач здійснив розрахунок пенсії без застосування масових перерахунків, встановивши надбавку за понаднормативний стаж у твердому розмірі 264,76 грн. З діями відповідача щодо перерахунку пенсії шляхом її зменшення, а також із діями щодо нарахування переплати пенсії за період з 01.10.2017 по 31.08.2023 в розмірі 78852,99 грн., зменшення розміру пенсійної виплати позивачу та відмову в перерахунку пенсії позивача за формулою, передбаченою частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач не згоден у повному обсязі, вважає такі дії та рішення відповідача протиправними та такими, що порушують його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії, у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм права. Скаржник вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, оскільки максимальний розмір пенсійної складової, обчисленої за раніше діючим законодавством, згідно постанов Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій» та від 20.11.2003 №1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» не може перевищувати 168,00 грн. Тобто, правове регулювання спірних правовідносин змінилось, і у зв`язку зі змінами внесеними в Закон №796-ХІІ пов`язує право особи на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений частиною другою статі 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону №1058-IV.У разі застосування ч.2 ст.27 Закону №1058 законодавством передбачено чіткий механізм обчислення розміру пенсії. Розмір пенсії (за стаж, набутий до 01 січня 2004 року) визначатиметься за нормами і правилами, передбаченими Законом України «Про пенсійне забезпечення», та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набуття чинності Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії (за страховий стаж після 01 січня 2004 року) обчислюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тобто за формулою, передбаченою частиною першою ст. 27 зазначеного закону, без обмеження максимальним розміром. Пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи те, що позивач отримує пенсію за віком на умовах частини першої статті 27 Закону №1058-IV, то її перерахунок може проводитися за правилами цього Закону а положення частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку застосуванню не підлягають.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком з 02.01.2008, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058).

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.10.2017 по справі № 336/1011/17(2-а/336/123/2017), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконними дії відповідача щодо застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2011 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2011 без застосування двоскладової формули.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії позивачу за період з 01.10.2017 по 31.08.2023, розмір пенсії позивача становив: з жовтня 2017 року 3361,34 грн, з лютого 2017 року 3582,79 грн, з березня 2019 року 4162,83 грн., з січня 2020 року 4563,11 грн., з травня 2020 року 5046,26 грн., з грудня 2020 року 5099,96 грн., з березня 2021 року 5459,35 грн., з березня 2022 року - 6604,96 грн, з квітня 2023 року-4065,25 грн.

Так, позивач в квітні 2023 року отримав пенсію в зменшеному розмірі, а саме: 4065,25 грн.

23.06.2023 позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив роз`яснити на якій підставі будо зменшено розмір пенсії та поновити нарахування та виплату пенсії у раніше встановленому розмірі, а саме: 6604,96 грн. та виплатити заборгованість, що утворилась з 1 жовтня 2017 року по 31 серпня 2023 року. Просив надати відповідні розрахунки пенсії та заборгованості починаючи з дати зменшення пенсії.

Відповідач листом №11980-11287/Ф-02/8/0800/23 від 28.07.2023 повідомив позивача, що відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2017 та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 по справі № 336/1011/17 здійснено перерахунок та виплату пенсії без застосування двоскладової формули. У подальшому розмір доплати за понаднормативний стаж буде виплачуватись у твердому розмірі 264,76 грн. (за 10 років від заробітної плати 2647,64 грн.) оскільки рішенням суду не передбачено проведення подальших перерахунків.

Розмір пенсії позивача з 01.03.2023 року склав 5523,81 грн, а саме: 7405,03 х 1,60421 х 0,42833 = 5088,23 + 264,76 = 5352,99 + 170,82, де :

- 7405,03- показник середньої заробітної плати для обчислення;

- 1,60421- індивідуальний коефіцієнт по заробітку;

- 0,42833- індивідуальний коефіцієнт стажу;

- 5088,23 - основний розмір пенсії;

- 264,76 - доплата за понаднормовий стаж (10 років) (2647,64 х 10%) ;

- 170,82- додаткова пенсія особам, віднесеним до 2 категорії ЧАЕС (ліквідатори)

пост.112 п.5;

- 5523,81 - загальний розмір пенсії за віком.

Крім того, листом №0800-0504-8/49657 від 01.08.2023 відповідач повідомив позивача, що в результаті перерахунку пенсії у позивача виникла переплата в розмірі 84687,23 грн за період з 01.10.2017 по 31.03.2023.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у перерахунку пенсії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок пенсії не відповідає нормам законодавства, що діяли на час призначення пенсії позивачу. Зміст застосованої відповідачем редакції ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII, що діє з 11.10.2017, свідчить про те, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи стосуються саме призначення пенсії, а не інших випадків. При цьому, таке обмеження пов`язане з призначенням особі пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що з поданих до суду апеляційної інстанції доказів вбачається, що відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2017 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року по справі № 336/1011/17 здійснено перерахунок та виплату пенсії без застосування двоскладової формули. У подальшому розмір доплати за понаднормативний стаж буде виплачуватись у твердому розмірі 264,76 грн. (за 10 років від заробітної плати 2647,64 грн.) оскільки рішенням суду не передбачено проведення подальших перерахунків, основний розмір пенсії обрахований відповідно до ст. 27 Закону № 1058-IV, додаткова пенсія ліквідатора аварії на ЧАЕС відповідно до п. 5 постанови КМУ № 112.

У зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, УПФУ щороку здійснювався перерахунок пенсії позивача зі збільшенням доплати за понаднормовий стаж відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV.

Оцінка правомірність таких дій відповідача має вирішальне значення для правильного вирішення даного спору.

Однак, колегія суддів, виходить з того, що рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2017 року у справі № 336/1011/17 набрало законної сили, а тому обставини, встановлені в цьому рішенні, та висновки суду, викладені в рішенні, не підлягають додатковому встановлення та переоцінці в межах розгляду даної справи.

У справі № 336/1011/17 суд дійшов висновку, що для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений у п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Звідси, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік. Зазначене у п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посилання на ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не впливає на вирішення спору, оскільки у ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено лише про право особи на вибір визначення розміру пенсії (або відповідно до раніше діючого законодавства, або відповідно до цього Закону) та особливості його обчислення.

Здійснюючи щорічний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 2018 до 2023 року, відповідач діяв на виконання судового рішення в справі № 336/1011/17, а тому, навіть в разі помилкового, на думку УПФУ, здійснення щорічного перерахунку пенсії, така обставина не може слугувати підставою для повернення пенсіонером зайво виплачених сум, адже відповідно до приписів статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернути пенсіонером добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку виключно внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Отже, заявлена вимога УПФУ в цій частині до позивача, викладена в листі від 01.08.2023 №0800-0504-8/49657, є неправомірною.

Щодо обґрунтованості проведеного відповідачем перерахунку пенсії в 2023 році та встановлення сталого розміру доплати за понаднормовий стаж на рівні 264,76, виходячи з

розміру середнього заробітку станом на 01.01.2023 (доплата за понаднормовий стаж 10 років) (2647,64 х 10%), колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній до внесення змін Законом № 2148-VIII від 03.10.2017), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ були внесені зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, колегія суддів зазначає, що правове регулювання щодо права на пенсію в повному розмірі з доплатою за понаднормовий стаж змінилось у 2017 році, внаслідок таких змін Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пов`язує збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2 статті 56 цього Закону з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною 2 статі 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Водночас, колегія суддів наголошує на конституційному принципі незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який сформульований, зокрема, в рішеннях Конституційного Суду України від 12 лютого 2019 року в справі № 5-р(I)/2019, від 26 січня 2011 року в справі № 1-рп/2011, від 13 травня 1997 року в справі № 1-зп.

Таким чином, враховуючи положення статей 22, 58 Конституції України, можна стверджувати, що в разі подальших змін законодавства щодо умов призначення пенсії з доплатою за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статі 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які запроваджують нові правила виплати такої надбавки в залежності від призначення пенсії на умовах визначення її розміру згідно з частиною 2 статі 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за інших умов її призначення, ніж ті, що діяли на час призначення пенсії, такі зміни є такими, що звужують зміст та обсяг існуючих прав зазначеної категорії осіб (в яких таке право раніше виникло).

Верховний Суд у постанові від 16.07.2024 у справі № 300/5114/23, ухваленій в подібній справі, наголосив, що держава гарантувала, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні та фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.

У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені з забезпеченням можливості їх реалізації або запроваджені рівноцінні чи більш сприятливі умови соціального захисту.

Тож, щодо осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», її розрахунок мав здійснюватися згідно з пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, визнана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи) та ця норма права зберігає юридичну силу як для пенсіонера, так і для органу, який призначає пенсію. Поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормативний стаж залежно від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», запроваджених у зв`язку з внесенням до цієї норми змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

Таким чином, оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то в силу вимог статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі з доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров