Справа № 640/22970/19
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у призначенні судової військово-лікарської експертизи

24 жовтня 2024 року справа № 640/22970/19 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Алли Руденко,

за участю:

секретаря судового засідання Ірини Могили,

представника позивача Юрія Безуєвського Ю.М. (за ордером про надання правничої допомоги);

представника відповідача Юрія Маленького (самопредставництво),

розглянувши у підготовчому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду клопотання представника відповідача Юрія Маленького про призначення судової військово-лікарської експертизи у справі №640/22970/19 за позовом ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з військової служби в запас, поновлення на військовій службі, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

Черкаським окружним адміністративним судом розглядається адміністративна справа №640/22970/19 за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Служби зовнішньої розвідки України (далі відповідач), у якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки Голови СЗРУ від 30 серпня 2019 року № 936-ос про звільнення з військової служби в запас на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) генерал-майора ОСОБА_1 та виключення його зі списків особового складу;

- поновити його на військовій службі за контрактом від 31 липня 2018 року в СЗРУ та відновити його у списках особового складу з дня звільнення - з 03 вересня 2019 року;

- поновити його на посаді першого заступника Голови СЗРУ з 13 квітня 2019 року;

- стягнути зі СЗРУ на свою користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2019 року по день поновлення на військовій службі.

До початку підготовчого засідання, призначеного на 11.00 год. 24.10.2024, відповідачем було подано клопотання про призначення судової військово-лікарської експертизи для визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 на час видання оскаржуваного наказу Голови Служби зовнішньої розвідки України про звільнення позивача з з військової служби у запас.

Обгрунтовуючи клопотання відповідач зазначає, що необхідність проведення судової військово-лікарської експертизи з`явилась з метою дослідження питання, яке окреслене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2023 у справі №640/22970/19 щодо визначення ступеня придатності позивача до військової служби на момент його звільнення, а також визначення правомірності звільнення позивача у запас.

У підготовчому засіданні представник відповідача заявлене клопотання підтримав.

Представник позивача проти клопотання заперечив, вказав, що визначення ступеня придатності військовослужбовця до військової служби має значення для вирішення питання про підставу для звільнення а саме: у запас чи у відставку, у зв`язку з чим військовослужбовці направляються на огляд до військово-лікарської комісії. Підставою позовних вимог є порушення процедури звільнення, оскільки позивач не був направлений на огляд до військово-лікарської комісії. Отже визначення ступеня придатності позивача до військової служби на момент звільнення з метою визначення підстави звільнення, а саме: у запас чи у відставку, не має значення для прийняття рішення у справі.

Вирішуючи клопотання відповідача про призначення судової військово-лікарської експертизи позивача суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 вказаної статті).

Згідно ч. ст. 101 КАС України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Кодексом адміністративного судочинства України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Судова експертиза -це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).

В роз`ясненнях, викладених у пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судом встановлено, що 31.07.2018 між Службою зовнішньої розвідки України (далі СЗРУ) та позивачем був укладений контракт про проходження військової служби особами офіцерського складу в СЗРУ, за яким ОСОБА_1 було зараховано на військову службу в СЗРУ.

Указом Президента України від 31.07.2018 №225/2018 позивача призначено на посаду першого заступника Голови СЗРУ.

Указом №143/2019 позивача звільнено з посади першого заступника Голови СЗРУ.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки Голови СЗРУ від 19.04.2019 №425-ОС позивачу оголошено Указ №143/2019 та зараховано його у розпорядження Голови СЗРУ за підпунктом «а» пункту 44-1 Положення №619.

30.08.2019 наказом тимчасово виконуючого обов`язки Голови СЗРУ позивача звільнено з військової служби за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-Х11 (у зв`язку із закінченням строку контракту) в запас СЗРУ з правом носіння військової форми одягу та виключено зі списків особового складу з 03.09.2019.

Порядок звільнення військовослужбовців СЗРУ з військової служби регламентований розділом V11 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби зовнішньої розвідки України, затвердженим Указом президента України від 17.07.2006 №619 (далі Положення №619).

Згідно пункту 64 Положення №619 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби в запас:

а) у зв`язку із закінченням строку контракту;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час або обмежену придатність до військової служби.

Згідно пункту 65 Положення №619 військовослужбовці, які проходять службу за контрактом, звільняються з військової служби у відставку:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування в запасі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2023 вказав, що Положенням №619 звільнення військовослужбовців з військової служби взаємопов`язується із проходженням ними військово-лікарської комісії та вирішення питання про непридатність особи до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час та обмежену придатність до військової служби. У залежності від цього командування вирішує питання про підстави звільнення особи у запас чи у відставку.

Отже ступінь придатності позивача до військової служби має значення лише для вирішення питання про підставу звільнення у запас чи у відставку.

Водночас позивач оскаржує звільнення з військової служби, посилаючись як на одну із підстав на порушення процедури звільнення внаслідок відсутності факту його направлення на військово-лікарську комісію. При цьому позовних вимог про зміну підстави звільнення позивач не заявляє.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Отже в контексті заявлених позовних вимог предметом доказування є обставина щодо направлення чи ненаправлення позивача на огляд до військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби на час його звільнення, а не стан його здоров`я на час звільнення з військової служби.

З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для призначення судової військово-лікарської експертизи, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 101, 102, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача Служби зовнішньої розвідки України від 24.10.2024 про призначення судової військово-лікарської експертизи у справі №640/22970/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені у апеляційній скарзі на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 25 жовтня 2024 року.

Суддя Алла РУДЕНКО