Справа № 457/1860/24
Суддя: Василюк Т. В.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1860/24
провадження №2-а/457/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді Василюк Т.В.

з участю секретаря Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВП №1 (Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Войтович Назар Дмитрович про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до Головного управління патрульної поліції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВП №1 (Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Войтович Назар Дмитрович про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позов мотивований тим, що 19.09.2024 року інспектор патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Войтович Назар Дмитрович виніс постанову серії ЕНА № 3085599, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних причин. 19.09.2024 року він керував автомобілем у м. Бориславі Львівської області та був змушений здійснити зупинку на вимогу інспектора поліції. Після представлення своєї особи інспектор вказав мені на начебто порушення мною правил дорожнього руху, а саме - керування транспортним засобом із непристебнутим ременем безпеки. Проте, ремінь безпеки був знятий вже після зупинки автомобіля на вимогу інспектора для того, щоб мати фізичну можливість дістати документи. Проте інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 його зовсім не хотів слухати та брати до уваги, натомість почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої позивач повинен сплатити штраф у розмірі 510 грн. за правопорушення, яке він не вчиняв. З огляду на це просить скасувати постанову серії ЕНА № 3085599 від 19.09.2024 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у цій справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з причин викладених в позовній заяві. Окрім цього суду пояснив, що був гарний день та він їхав на своєму транспортному засобі в м. Бориславі, зустрічні автомобілі почали йому блимали фарами, він перевірив чи у нього ввімкнені фари, а коли переконався, що з автомобілем все гаразд продовжив спокійно рух далі. Його зупинили працівники поліції, він зупинився. Коли працівник поліції підійшов до нього, він відстібнув пасок безпеки та нахилився до речового ящика щоб дістати документи не виявивши жодних порушень працівник поліції вирішив скласти протокол про адміністративне порушення за непристебнутий пасок безпеки, його пояснення про те, що він відстебнув пасок, щоб дістати документи працівником поліції до уваги прийнято не було.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв та/або клопотань від останнього не надходило. Попри те, що судом в ухвалі від 01 жовтня 2024 року було запропоновано в строк до 10.10.2024 року подати відзив на позов та усі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також було роз`яснено, що у разі ненадання ними відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Однак стороною відповідача не було подано відзиву та доказів, які б могли підтвердити правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВП №1 (Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , по суті справи показав, що він разом з позивачем їхали в автомобілі у м. Борислав та були обидва пристебнуті пасками безпеки, їх зупинили працівники поліції. Коли до них підійшов працівник поліції позивач нагнувся щоб дістати документи під час чого відстебнув пасок безпеки, що повідомив поліцейському, проте той не врахував даний факт та склав на позивача постанову за порушення Правил дорожнього руху. Вважає, що працівник поліції склав постанову так, як вони запитали його чому він безпідставно зупинив їхній транспортний засіб.

У відповідності до ст. 205 КАС України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника установи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що постановою серії ЕНА № 3085599 від 19.09.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він о 16 год. 56 хв. у м. Бориславі по вул. Трускавецькій керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT 28» державний номерний знак НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки проте був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3в ПДР України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У порушення вказаної норми відповідач не надав суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, зокрема, порушення вимог п. 2.3в ПДР України, та правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не представлено, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відтак, суд вважає, що позов є підставним, його слід задовольнити та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 01.10.2024 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та відстрочено сплату позивачем судових витрат до ухвалення судом рішення у даній справі /арк. справи 11-12/.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень всі судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином, враховуючи, що ухвалою суду відстрочено позивачу сплату судового збору до вирішення справи по суті, заявлені позовні вимоги задоволено, при ухваленні судового рішення суд приходить до переконання, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції у Львівській області на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі 245, 251, 280 КУпАП, керуючись ст. 242, 244-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3085599 від 19.09.2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Львівській області, юридична адреса: пл. Генерала Григоренка, 3 м. Львів, 79000, .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Інспектор ВП №1А (Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Войтович Назар Дмитрович, юридична адреса: вул. Володимира Великого, 30 м. Борислав Львівської області.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2024 року.

Суддя: Т. В. Василюк