Справа № 400/7460/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 р. № 400/7460/24
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , жилий маси АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вул. Набережна Перемоги, 26,м. Дніпро,49094, вул. Богдана Хмельницького, 116А,м. Дніпро,49094
провизнання протиправним рішення від 08.07.2024 року № 11545-10459/Д-02/8-1400/24; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області №11545-10459/Д-02/8-1400/24 від 08.07.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 10.01.2023.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в січні 2023 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області №48 від 19.01.2023 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, за результатами розгляду звернення позивача, до його страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.02.1997 по 30.06.1998, оскільки у записі про звільнення відсутня посада відповідальної особи; з 03.07.1998 по 29.12.2000, оскільки в підставах внесення запису наявне виправлення дати наказу на прийняття та в записі про звільнення відсутня посада відповідальної особи; до пільгового стажу за Списком №1 зараховано всі періоди; до пільговою стажу за Списком №2 не зараховано періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати. Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 по справі №160/2243/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 19.01.2023 №48 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням висновків суду. На виконання вказаного судового рішення, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області повторно розглянуто заяву позивача та прийнято рішення №4439/03.02 від 08.07.2024, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 18.09.2024 залучено до участі у справі №400/7460/24 співвідповідача - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області.

Відповідач: Головне управління ПФУ у Миколаївській області, позов не визнав, надав відзив, в якому обгрунтував свою позицію тим, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, передбаченого п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058. З урахуванням висновків суду по справі №160/2243/24 до страхового стажу позивача зараховано періоди роботи з 01.02.1997 по 30.06.1998, з 03.07.1998 по 31.07.1999, з 01.07.2000 по 31.07.2000 та з 01.12.2000 по 29.12.2000 року. Страховий стаж позивача ставить 27 років 11 місяців 13 днів ( втому числі додатково за повних 2 роки за Списком №1), що є недостатнім для задоволення заяви про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Свою позицію обгрунтував у письмовому відзиві тим, що Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Суд розглянув справу 28.10.2024 відповідно до вимог ст. 263 КАС України, без проведення судового засідання, в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у січні 2023 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 статті 11до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 19.01.2023 №48 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи.

За рішенням від 19.01.2023 №48, вік заявника 57 років 07 місяців. Страховий стаж особи становить 25 років 03 місяці 15 днів (в тому числі додатково за повних 02 роки роботи за Списком № 1). Пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 09 років 03 місяці 17 днів (в тому числі за Списком № 1 02 роки 11 місяців 20 днів). За наявності вищезазначеного пільгового стажу роботи пенсійний вік знижується на 3 роки. Необхідний страховий стаж в період з 01.04.2022 по 31.03.2023 становить не менше 29 років. До загального стажу позивача не зараховано періоди: з 01.02.1997 по 30.06.1998, оскільки запис про звільнення відсутня посада відповідальної особи; з 03.07.1998 по 29.12.2000, оскільки в підставах внесення запису наявне виправлення дати наказу на прийняття та в запису про звільнення відсутня посада відповідальної особи. До пільгового стажу за Списком №1 зараховано всі періоди. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати. Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 по справі №160/2243/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 19.01.2023 №48 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , з урахуванням висновків суду.

Так, в рішенні від 30.05.2024 Дніпропетровський окружний адміністративний суд вказав, що підставою для незарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача слугувала наявність виправлень у трудовій книжці. Проте, суд зауважив, що у спірні періоди усі записи трудової книжки позивача підтверджені відповідними наказами, на які є посилання в трудовій книжці, а також скріплені печатками підприємства.

На виконання судового рішення по справі №160/2243/24, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.02.1997 по 30.06.1998, з 03.07.1998 по 31.07.1999, з 01.07.2000 по 31.07.2000 та з 01.12.2000 по 29.12.2000 року та прийнято рішення №4439/03.02 від 08.07.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. При цьому, страховий стаж позивача обраховано 27 років 11 місяців 13 днів ( втому числі додатково за повних 2 роки за Списком №1).

Не погоджуючись з відмовою, позивач знову звернувся до суду з цим позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 16.07.1984 наявні записи: №13 від 01.02.1997 про прийняття позивача в приватну філію Укрпромсервіс на посаду директора згідно наказу №17 від 01.02.1997; №14 від 30.06.1998 про звільнення за власним бажанням згідно наказу № 24 від 30.06.1998; №15 від 03.07.1998 про прийняття позивача до ВАТ «Дніпрохіммаркет» на посаду директора згідно наказу №3 від 03.07.1998 року; № 16 про звільнення позивача за власним бажанням згідно наказу №28 від 29.12.2000 року.

При розгляді звернення позивача за призначенням пенсії, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області не було зараховано до страхового стажу період роботи з 01.02.1997 по 30.06.1998, оскільки запис про звільнення відсутня посада відповідальної особи; з 03.07.1998 по 29.12.2000, оскільки в підставах внесення запису наявне виправлення дати наказу на прийняття та в запису про звільнення відсутня посада відповідальної особи.

На виконання рішення суду по справі №160/2243/24 від 30.05.2024 Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області позивачу зараховані до страхового стажу періоди роботи 01.02.1997 по 30.06.1998, з 03.07.1997 по 31.07.1999, з 01.07.2000 по 31.07.2000, з 01.12.2000 по 29.12.2000 року.

Таким чином, судом встановлено, що з періоду роботи позивача з 03.07.1998 по 29.12.2000, Головним управлінням ПФУ у Миколаївській області під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії не враховано до страхового стажу період з 01.08.1999 по 30.06.2000 та з 01.08.2000 по 30.11.2000 року.

При цьому, в рішенні зазначено, що період з 01.08.1999 по 30.06.2000 та з 01.08.2000 по 30.11.2000 року були враховані за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб.

Як вбачається з розрахунку стажу позивача, періоди з 01.08.1999 по 30.06.2000 та з 01.08.2000 по 30.11.2000 року також враховані, а страховий стаж становить 27 років 11 місяців 13 днів.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Отже, виходячи з наведених норм, пенсія за віком на пільгових умах відповідно до п. 2ч.2 ст. 114 Закону України №1058 призначається за умов: 1) наявності до 01.04.2024 не менше 29 років страхового стажу та 2) наявності більше половини необхідного стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці.

У позивача наявний стаж роботи з шкідливими і важкими умовами праці - 09 років 03 місяці 17 днів, що дає йому право на зниження пенсійного віку на 3 роки.

Однак, як встановлено вище, у позивача наявний страховий стаж 27 років 11 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, позивачу правомірно відмовили у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 (жилий маси АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) відмовити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 28.10.2024