Справа № 240/133/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/133/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також Частина, відповідач), в якому просив:

- визнати дії (бездіяльність) Військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування, а також видання за його результатами наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15 грудня 2023 року № 78 протиправними;

- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15 грудня 2023 року № 78 про притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату належного йому грошового забезпечення, недоплаченого у зв`язку із виданням наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15 грудня 2023 року № 78.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на допущення Частиною при призначенні та проведенні щодо нього службового розслідування, а також оформленні результатів останнього приписів статті 19 Конституції України, частини 6 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут ЗСУ), Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 (далі Порядок № 608).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач в письмовому відзиві на позовну заяву проти доводів та вимог останньої заперечив, просив залишити її без задоволення. Вважає, що службове розслідування було призначено та проведено з повним дотриманням вимог Порядку № 608, висновки акту службового розслідування є обґрунтованими, а оскаржуваний наказ - законним.

У відповіді на відзив позивач звертає увагу суду на те, що відзив подано поза межами встановленого строку. Крім того, зазначає про порушення відповідачем строку проведення службового розслідування, оскільки наказом командира Частини (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 листопада 2023 року № 373 строк його проведення було перенесено, хоча Порядком № 608 передбачено лише можливість «продовження». Також зауважує про залишення відповідачем під час проведення службового розслідування поза увагою наданих позивачем пояснень, а також про те, що службове розслідування проводилось з питання його нестатутних відносин з підпорядкованими йому військовослужбовцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча це могло мати місце лише між військовослужбовцями за відсутності підлеглості між ними, а з боку начальника до підлеглих могло бути лише зловживання владою або перевищення службових повноважень. Про рівень професійних знань зазначених осіб, на переконання позивача, вказує й те, що у своїх рапортах вони називали його прямим начальником, незважаючи на те, що відповідно до статті 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут ВС ЗСУ) для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 є саме безпосереднім начальником. До того ж, розслідуванням встановлена його вина у формі умисного неналежного виконання функціональних обов`язків, проте вина може бути лише у формі умислу або необережності.

Ухвалою суду у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Крім того, ОСОБА_1 подано до суду клопотання про витребування у Частини аудіозапису телефонної розмови, який долучений ОСОБА_2 до поданого нею рапорту та знаходиться в матеріалах службового розслідування.

За змістом пункту 3 частини 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, а частиною 2 статті 44 й частиною 1 статті 45 КАС України їх зобов`язано добросовісно користуватися процесуальними правами та не допускати зловживання ними.

В той же час, з огляду на приписи частин 1 та 3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, судом враховується, що спір у даній справі фактично стосується проведеного стосовно позивача службового розслідування та виданого за його результатами наказу, натомість аудіозапис телефонної розмови, який він просить витребувати, лише додавався до рапорту про ініціювання проведення такого розслідування й про його врахування при визначенні результатів останнього в акті службового розслідування не вказується, а у переліку додатків до нього він не значиться.

Наявність або відсутність такого аудіозапису не є визначальною для вирішення питання про обґрунтованість призначення службового розслідування, оскільки підставою його призначення були саме рапорти підлеглих військовослужбовців, а не докази, якими вони підтверджували факти порушень зі сторони позивача.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для витребування аудіозапису телефонної розмови, який долучений ОСОБА_2 до поданого нею рапорту, та, відповідно, - для задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі її фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді помічника командира бригади з правової роботи - начальника юридичної служби управління Військової частини НОМЕР_1 .

26 та 27 жовтня 2023 року юрисконсультами юридичної служби Частини старшими лейтенантами юстиції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було подано командиру Військової частини НОМЕР_1 рапорти відповідно від 22 та 23 жовтня 2023 року, в яких вони просили вжити заходів щодо поведінки підполковника ОСОБА_1 , посилаючись на зміст телефонних розмов з останнім, який, на переконання заявниць, був у нетверезому стані та цікавився інформацією про їх приватне життя, задаючи питання, не пов`язані з проходженням військової служби.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 листопада 2023 року № 369 «Про призначення службового розслідування за фактом нестатутних взаємовідносин» відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, Порядку № 608 та на підставі рапортів юрисконсультів юридичної служби Частини старших лейтенантів юстиції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню нестатутних взаємовідносин до підлеглих з боку підполковника юстиції ОСОБА_1 , призначено проведення службового розслідування, здійснення якого доручено комісії у складі трьох осіб, а термін проведення встановлено до 15 листопада 2023 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 листопада 2023 року за № 373 у зв`язку із вибуттям підполковника юстиції ОСОБА_1 у службове відрядження строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира Військової частини від 01 листопада 2023 року № 369, перенесено до 06 грудня 2023 року.

За наслідками проведеного службового розслідування комісією було складено акт службового розслідування, зміст якого доведено до підполковника ОСОБА_1 , проте останній свій підпис про ознайомлення ставити відмовився, що засвідчено підписами двох свідків на останній сторінці акту.

При цьому, під час проведення розслідування комісією відбирались письмові пояснення, як у юрисконсультів юридичної служби Частини старших лейтенантів юстиції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , так і у підполковника юстиції ОСОБА_1 , а також до матеріалів службового розслідування долучена службова характеристика останнього, складена командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , та медична характеристика.

За результатами проведеного службового розслідування розділом 5 акту запропоновано підполковника юстиції ОСОБА_1 за систематичне порушення вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, статей 16, 49, 50, 59 Статуту ВС ЗСУ, яке виявилось у нестатутних відносинах із підлеглими, притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15 грудня 2023 року № 78 «Про результати проведення службового розслідування» службове розслідування за фактом нестатутних взаємовідносин до підлеглих з боку підполковника ОСОБА_1 , помічника командира з правової роботи - начальника юридичної служби управління Військової частини НОМЕР_1 , наказано вважати завершеним. За порушення вимог статей 49, 50, 59 Статуту ВС ЗСУ та статей 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ підполковнику ОСОБА_1 , помічнику командира з правової роботи - начальнику юридичної служби управління Військової частини НОМЕР_1 оголошено сувору догану. Крім того, наказано начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру управління Військової частини НОМЕР_1 врахувати факт притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника юстиції ОСОБА_1 при нарахуванні йому грошового забезпечення та преміювання.

Не погоджуючись з вказаним наказом, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин 1 4 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут ВС ЗСУ.

Відповідно до приписів статті 5 названого Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 6 Статуту ВС ЗСУ внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

За змістом статті 11 Статуту ВС ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок (стаття 13 Статуту ВС ЗСУ).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту ВС ЗСУ).

Як визначено в статті 130 Статуту ВС ЗСУ, внутрішній порядок досягається, зокрема, глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та статутами Збройних Сил України.

За приписами статті 241 Статуту ВС ЗСУ кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Разом з тим, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом ЗСУ.

Так, за приписами статей 1 та 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна, відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 5 названого Статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту ЗСУ застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

За змістом частини 1 статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави для висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ до дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на військовослужбовців, віднесено, зокрема, сувору догану.

Відповідно до вимог статей 83 - 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

На реалізацію наведеної норми було затверджено Порядок № 608.

Згідно з пунктом 1 розділу І названого Порядку він визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

У пункті 1 розділу ІІ Порядку № 608 наведено перелік підстав для призначення службового розслідування. При цьому в останньому абзаці названого пункту закріплено, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

При цьому, у пункті 3 розділу ІІ Порядку № 608 викладено перелік обставин, що підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування, а саме: неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинний зв`язок між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступінь вини військовослужбовця; порушення нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення; причини виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

За змістом пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Абзацом 1 пункту 3 названого розділу передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

Тобто у названій правовій нормі міститься альтернативний, а не обов`язковий перелік названої інформації, яка підлягає зазначенню в наказі.

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування (абзац 2 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608).

Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Згідно з пунктом 14 цього ж розділу до строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Відповідно до розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

З огляду на положення пункту 1 розділу VI Порядку № 608, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з пункту 2 цього розділу дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.

Як з`ясовано судом та вже вказувалось в цьому рішенні, за результатами службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 вимог статей 49 50, 59 Статуту ВС ЗСУ та статей 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, що, в свою чергу, обумовило накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Надаючи правову оцінку суті виявленим під час проведення службового розслідування порушенням, суд зауважує таке.

Як вбачається з описової частини акту службового розслідування, відповідно до пояснень, які були відібрані під час службового розслідування, та рапорту на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , який складений старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_2 , встановлено, що між нею та її безпосереднім начальником - підполковником юстиції ОСОБА_1 , помічником командира з правової роботи - начальником юридичної служби управління Військової частини НОМЕР_1 18 жовтня 2023 року о 17:00 відбулась телефонна розмова, під час якої ОСОБА_1 застосовував нецензурну лайку та проявляв зневагу, розмовляв агресивно (перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння), намагався перевести службову розмову на особисту, розпитував про наявність чоловіка та мав намір обговорювати питання, які не стосувались виконання службових обов`язків.

На наступний день, 19 жовтня 2023 року у телефонній розмові між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 останній наполягав на тому, щоб ОСОБА_2 забрала зі стройової частини рапорт на преміювання, який підполковник юстиції ОСОБА_1 написав помилково, та повернула на рахунок держави зайво виплачені раніше кошти у сумі 200 000 грн. При цьому, розмова з боку підполковника юстиції ОСОБА_1 велась голосом людини у нетверезому стані, супроводжувалась нецензурною лайкою та натяками на «нестатутні» й «особливі» взаємовідносини.

Крім того, як зафіксовано в акті службового розслідування, в телефонній розмові зі старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 (відповідно до відібраних у неї під час проведення службового розслідування пояснень) підполковник юстиції ОСОБА_1 заявляв про необхідність створення сім`ї та народження дитини, оскільки жодна жінка, за його словами, не може бути повноцінною, якщо вона не народила дітей. Крім того, під час чергової телефонної розмови ОСОБА_1 зазначав, що жінки вступають до лав Збройних Сил України виключно з метою влаштування свого сімейного життя, а на зауваження ОСОБА_3 щодо недоречності даної теми і небажання продовжувати розмову не реагував.

Також службовим розслідуванням встановлено, що підполковник юстиції ОСОБА_1 неодноразово у грубій формі дозволяв собі ставити під сумнів наявність юридичної освіти у вищеперелічених підлеглих, незважаючи на те, що знав про критерії відбору на відповідні посади юридичного спрямування, одним з яких є обов`язкова наявність юридичної освіти. При цьому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підполковник юстиції ОСОБА_1 особливу увагу приділяв питанням особистого життя своїх підлеглих, що, за його словами, було для нього дуже важливо.

Таким чином, під час службового розслідування було з`ясовано, що підполковник юстиції ОСОБА_1 у своїй службовій діяльності: явно проявляв ознаки сексизму, зневажливого ставлення до своїх підлеглих-жінок, дискримінації за гендерною ознакою; перебував у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби (в робочий час); порушував правила, установлені військовими статутами та іншими законодавчими актами України; невміло поєднував повсякденні вимогливості як командира (начальника) до підлеглих, принижував їх честь та гідність; не дотримувався визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями.

Водночас, в акті службового розслідування відмічено, що 18 жовтня 2023 року на підполковника юстиції ОСОБА_1 складено адміністративний протокол по факту перебування на військовій службі з ознаками алкогольного сп`яніння, а 19 жовтня 2023 року він самовільно залишив Частину, що зафіксовано у відповідній доповіді.

Як зазначено в акті службового розслідування, вина підполковника юстиції ОСОБА_1 визначена у формі умисного неналежного виконання своїх функціональних обов`язків як військовослужбовця та як начальника юридичної служби, що підтверджується неодноразовим порушенням положень Статутів Збройних Сил України.

Причинами, що сприяли вчиненню правопорушення, тобто нестатутним взаємовідносинам з підлеглими військовослужбовцями-жінками з боку підполковника юстиції ОСОБА_1 . службовим розслідуванням визначено його особисту недисциплінованість, безтактність, грубість, невміння працювати в колективі, з підпорядкованим особовим складом (особливо з військовослужбовцями-жінками), явно виражений сексизм, на якому він, виходячи зі свого ставлення, будував свої взаємовідносини з підлеглим особовим складом.

Систематичне приниження честі і гідності підлеглих, знаходження на службі з ознаками алкогольного сп`яніння, самовільне залишення Частини, нестатутні взаємовідносини в юридичній службі, що ініціював підполковник юстиції ОСОБА_1 у Військовій частині НОМЕР_1 , призвели до того, що рішенням командира Військової частини НОМЕР_1 його було усунуто від виконання службових обов`язків у зв`язку з неспроможністю їх виконувати у повному обсязі та організувати здорові взаємовідносини зі своїми підлеглими.

Разом з тим, в наявній у матеріалах службового розслідування службовій характеристиці підполковника юстиції ОСОБА_1 , складеній його начальником командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , вказано, що під час проходження служби на посаді помічника командира з правової роботи - начальника юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 зарекомендував себе в основному з негативної сторони. Не вміє організувати та оптимізувати свою діяльність, поставлені завдання виконує не завжди точно і у встановлені строки. Вимоги військових статутів Збройних Сил України знає, але не застосовує на практиці. Схильний до систематичного порушення військової дисципліни, вживання спиртних напоїв, самовільного залишення місця несення служби. Вимоги нормативно-правових актів України знає поверхнево, не завжди якісно відпрацьовує службові документи. Морально-ділові якості на дуже низькому рівні. Допускає порушення субординації та нетактовну поведінку по відношенню до командирів (начальників). В колективі авторитетом не користується. Своєю поведінкою ганьбить звання офіцера Збройних Сил України.

Відтак, проаналізувавши все наведене вище, комісія, яка проводила службове розслідування, визначила, що за систематичне порушення вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, статей 16, 49, 50, 59 Статуту ВС ЗСУ, яке виявилось у нестатутних відносинах із підлеглими, підполковника юстиції ОСОБА_1 необхідно притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, суд враховує, що питання перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та вчинення в цей час дисциплінарних й адміністративних порушень вже неодноразово було предметом дослідження судів. Зокрема, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, це постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2023 року у справі № 599/488/23 та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2023 року у справі № 607/4081/23 (які залишені без змін за результатами апеляційного перегляду), постанова Житомирського апеляційного суду від 31 січня 2024 року у справі № 279/6961/23, а також рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі № 240/135/24.

Надаючи ж оцінку твердженням ОСОБА_1 про порушення відповідачем строку проведення службового розслідування, у зв`язку з його «перенесенням», а не «продовженням», проведення службового розслідування з питання нестатутних відносин з військовослужбовцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча з огляду на їх підпорядкованість позивачу з його боку могло бути лише зловживання владою або перевищення службових повноважень, а також про визначення ОСОБА_1 у поданих вказаними військовослужбовцями рапортах як прямого, а не безпосереднього начальника, й формулювання в акті розслідування його вини як умисного неналежного виконання функціональних обов`язків, а не умислу або необережності, суд констатує, що обставина допущення ним дисциплінарного порушення достеменно встановлена за результатами проведеного службового розслідування.

При цьому, згідно усталеної судової практики Верховного Суду формальні порушення або певні неточності у формулюваннях суб`єкта владних повноважень не можуть бути підставою для скасування прийнятого ним обґрунтованого рішення як такого й уникнення особою, яка допустила порушення вимог законодавства, відповідальності.

Довід же позивача про те, що строк дисциплінарного розслідування не може бути перенесений, взагалі є помилковим, оскільки положеннями пункту 14 розділу ІІІ Порядку № 608 передбачена можливість саме перенесення строків проведення службового розслідування за відповідним наказом посадової особи, яка його призначила.

За вказаних обставин, суд вважає, що у відповідача були підстави для прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки факт дисциплінарного проступку під час проведення службового розслідування був достеменно встановлений та ОСОБА_1 не спростований.

Разом з тим, оскільки вимога позивача про зобов`язання Частини провести перерахунок та виплату належного йому грошового забезпечення, недоплаченого у зв`язку з виданням оскаржуваного наказу, є похідною, то вона також не може бути задоволеною.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Згідно із частинами 1 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, враховуючи все наведене вище в цьому рішенні в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За наведеного, беручи до уваги відсутність доказів сплати судового збору та положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 6 - 9, 32, 77, 90, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

29.10.24