Справа № 160/5575/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/5575/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 року (суддя Конєва С.О., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 10.05.2024 року) у адміністративній справі №160/5575/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком певний стаж роботи, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 №74 від 11.01.2024 року, яким відмовлено у призначенні їй пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку; визнати протиправними дії відповідача 1, оформленні листом №0400-010304-8/24979 від 06.02.2024 року, щодо відмови у зарахуванні у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» згідно довідки №493 від 10.10.2023 року; зобов`язати відповідача 1: зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період її роботи з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» згідно довідки №493 від 10.10.2023 року; з 04.01.2024 року призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, на підставі заяви про призначення пенсії №19 від 04.01.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду є незаконним та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що на час звернення ОСОБА_1 виповнилося 52 роки, страховий стаж складав 33 роки, 13 днів, з них за Списком №2 24 роки 01 місяць 22 дні, тобто ОСОБА_1 не досягла пенсійного віку 55 років, тому було прийнято рішення про відсутність права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року (після 2004 року) у подвійному розмірі для обчислення пенсії згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» апелянт зазначив, що з 01.012004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого розрахунок розміру пенсії здійснюється: за період до 01.01.2004 року на підставі записів трудової книжки; починаючи з 01.01.2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Апелянт зазначав, що ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить вимоги обчислення стажу для призначення пенсії в подвійному розмірі, зокрема стажу роботи в закладах охорони здоров`я (інфекційних закладах); з 01.01.2004 року не застосовується Закон України «Про пенсійне забезпечення» в частині обчислення стажу для розрахунку розміру пенсії, лише застосовується в частині визначення права на пенсію за вислугу років (п.16 розділу ХV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 не отримує пенсію за вислугу років як працівник сфери охорони здоров`я, а просить призначити пільгову пенсію за віком згідно Списку №2. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 станом на 11.10.2017 року не мала права на призначення пенсії відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 04.01.2024 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, до яких були додані, зокрема, трудова книжка та довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №74 від 11.01.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки заявниця не досягла пенсійного віку 55 років. На адвокатський запит від 30.01.2024 року, листом №0400-010304-8/24979 від 06.02.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про те, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року. Суд врахував, що на момент звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 - 04.01.2024 року, ОСОБА_1 виповнилось 52 роки 08 місяців 20 днів. Станом на 04.01.2024 року страховий стаж складає 33 роки 13 днів, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком №2 з урахуванням кратності відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 24 роки 1 місяць 22 дні. Суд зазначив, що ОСОБА_1 у період з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року працювала у КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР на посадах молодшої медичної сестри прибиральниці відділення легеневого туберкульозу для дітей, молодшої медичної сестри з догляду за хворими відділення легеневого туберкульозу для дітей, молодшої медичної сестри палатної відділення легеневого туберкульозу для дорослих №7, молодшої сестри медичної палатної відділення легеневого туберкульозу для дорослих №3. Вказаний період роботи не було зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки, на думку пенсійного органу, з 01.01.2004 року Закон України «Про пенсійне забезпечення» не застосовуються в частині обчислення стажу для розрахунку розміру пенсії та п.16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовується лише в частині визначення права на пенсію за вислугу років, оскільки позивач не отримує пенсію за вислугу років як працівник сфери охорони здоров`я та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 просила призначити пільгову пенсію за віком згідно Списком №2, а тому, на думку пенсійного органу, ОСОБА_1 помилково вважає, що слід застосувати ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при здійсненні розрахунку стажу та обчисленні періоду роботи за Списком №2 після 01.01.2004 року в подвійному розмірі, що підтверджується копією листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010304-8/24979 від 06.02.2024 року. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ст.24, ч.1, п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообоязкове державне пенсійне страхування» (набрав чинності з 01.01.2004 року, з урахуванням змін від 03.10.2017 року №2148-VІІ, які набрали чинності 11.10.2017 року); п. б ч.1 ст.13, ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зі змінами 02.03.2015 №213-VIII, які набрали чинності з 01.04.2015 року) та прийшов до висновку про те, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і Закон України «Про пенсійне забезпечення» регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як актам права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII та п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII. Рішенням Конституційного Суду України від 20.01.2020 року №1-р/2020 України визнано неконституційними) ст.13, ч.2 ст.14, пункти б - г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII. Згідно з п.3 резолютивної частини вказаного рішення застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, пункти б - г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Суд зазначив, що мають застосовуватися норми п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як найбільш сприятливі для ОСОБА_1 , згідно якого віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років. Суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахування в подвійному періоду роботи з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року в інфекційних закладах охорони здоров`я. Суд вважав, що ефективним способом захисту порушеного права на пенсію, буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» згідно довідки №493 від 10.10.2023 року; призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, на підставі заяви про призначення пенсії №19 від 04.01.2024 року, починаючи з 04.01.2024 року, як суб`єкта владних повноважень, який допустив протиправні дії.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 04.01.2024 року звернулася із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2.

Встановлено, що за принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та рішенням від 11.01.2024 року №74 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2. Як вбачається з тексту рішення пенсійного органу, єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії було те, що ОСОБА_1 не досягла віку (55 років), який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2 згідно п.2 ч.2 ст114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, в рішенні зазначено, що з урахуванням наданих документів та даних, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 33 роки і 13 днів; стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 з урахуванням кратності відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 24 роки, 01 місяць, 22 дні.; вік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до пенсійного органу 04.01.2024 року складає 52 роки, 08 місяців, 20 днів.

Згідно форми РС-право, страховий стаж ОСОБА_1 з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року зарахований відповідно: з 16.05.2011 року по 19.08.2021 року за Списком №2 (мед. заклад, із ст.60); з 26.10.2021 року по 18.09.2022 року за Списком №2 (мед. заклад, із ст.60); з 02.11.2022 року по 30.09.2023 року за Списком №2 (мед. заклад із ст.60). Всього робота за Списком №2 зарахована у подвійному розмірі та пільговий стаж складає 24 роки, 01 місяць, 24 дні; страховий стаж складає 45 років, 09 місяців, 05 днів.

Встановлено, що 30.01.2024 року ОСОБА_1 через свого адвоката Кадук В.В. звернулася із адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію: на якій підставі період роботи ОСОБА_1 з 16.05.2011 року по 03.10.2023 року в КП Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради не зарахований до загального стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно зі ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм листом від 06.02.2024 року №400-010304-8/24979 надало відповідь про те, що згідно наданих документів на дату звернення ОСОБА_1 вік становить 52 роки, 08 місяців, 20 днів; загальний стаж складає 33 роки, 13 днів; стаж за Списком №2 24 роки, 01 місяць, 24 дні. Заяву від 04.01.2024 року було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та винесено рішення про відмову в призначенні пенсії від 11.01.2024 року №74, відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недосягненням ОСОБА_1 необхідного віку 55 років. Роз`яснено, що після набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.01.2004 року, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи тільки для визначення права на пенсію.

Згідно доданого витягу форми РС-право страховий стаж ОСОБА_1 з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року зарахований відповідно: з 16.05.2011 року по 19.08.2021 року за Списком №2; з 26.10.2021 року по 18.09.2022 року за Списком №2; з 02.11.2022 року по 30.09.2023 року за Списком №2. Страховий стаж складає 33 роки, 13 днів.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду апеляційної інстанції пояснення щодо обґрунтованості наявності (застосування) витягу розрахунку стажу форми РС-право згідно якого страховий стаж ОСОБА_1 з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року зарахований відповідно: з 16.05.2011 року по 19.08.2021 року за Списком №2 (мед. заклад, із ст.60); з 26.10.2021 року по 18.09.2022 року за Списком №2 (мед. заклад, із ст.60); з 02.11.2022 року по 30.09.2023 року за Списком №2 (мед. заклад із ст.60). Всього робота за Списком №2 зарахована у подвійному розмірі та пільговий стаж складає 24 роки, 01 місяць, 24 дні; страховий стаж складає 45 років, 09 місяців, 05 днів та одночасного існування розрахунку стажу витягу форми РС-право, згідно якого страховий стаж ОСОБА_1 з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року зарахований відповідно: з 16.05.2011 року по 19.08.2021 року за Списком №» 2; з 26.10.2021 року по 18.09.2022 року за Списком №2; з 02.11.2022 року по 30.09.2023 року за Списком №2. Загальний страховий стаж складає 33 роки, 13 днів. Запропоновано ОСОБА_1 надати суду апеляційної інстанції пояснення щодо порушення її прав на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало пояснення, згідно якого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.01.2024 року, наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становив 33 роки, 13 днів, пільговий стаж за Списком №2 24 роки 01місяць 24 дні; вік ОСОБА_1 на час звернення становив 52 роки 08 місяців 20 днів, тому було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Апелянт зазначав, що відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом; пільговий стаж за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Апелянт зазначив, що період роботи з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року в Криворізькому протитуберкульозному диспансері на посаді молодшої сестри згідно довідки від 10.10.023 року №494 зараховано в повному обсязі як роботу за Списком №2 та для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах в подвійному розмірі згідно довідки як роботу в інфекційному закладі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах страховий стаж складає 45 років 09 місяців 05 днів, пільговий страховий стаж за Списком №2, обчислений в кратності згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 24 роки, 01 місяць, 24 дні. Для визначення розміру пенсії страховий стаж за розрахунком відповідно до вимог ст.24 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 33 роки 13 місяців. Розрахунок стажу форми РС-права визначає страховий стаж для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, Розрахунок стажу форми РС-розрахунку визначає загальний страховий стаж для розрахунку розміру пенсії відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічні пояснення надало Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своєму поясненні від 14.10.2024 року №0400-010804/7204997.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кадук В.В. подала додаткові пояснення, які надійшли до суду 08.10.2024 року, в яких підтримала свої позовні вимоги.

Відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від Закону України 02.03.2015 року № 213-VIII чинний з 01.04.2015 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менш 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції доповнень, внесених законом від 03.10.2017 року №2148-VIII набрав чинності 11.10.2017 року) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, з 11.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII) та п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII).

Встановлено, що рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2029 року №1-р/2020 визнано неконституційними ст.13, ч.2 ст.14, пункти б - г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII. Відповідно п.3 резолютивної частини вказаного рішення застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, пункти б - г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, з 23.01.2020 року одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2: пункт б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII) та п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що перевагу слід віддати саме тому закону, який у застосуванні найбільш сприятливий для ОСОБА_1 , який зменшує вік для права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 для жінок 50 років. А тому ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2, оскільки на день звернення із заявою про призначення пенсії станом на 04.01.2024 року, їй виповнилося 52 роки 08 місяців, 20 днів; страховий стаж складає 33 роки 13 днів, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком №2 з урахуванням кратності відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 24 роки 1 місяць 22 дні.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року працювала у КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР на посадах молодшої медичної сестри прибиральниці відділення легеневого туберкульозу для дітей, молодшої медичної сестри з догляду за хворими відділення легеневого туберкульозу для дітей, молодшої медичної сестри палатної відділення легеневого туберкульозу для дорослих №7, молодшої сестри медичної палатної відділення легеневого туберкульозу для дорослих №3, що підтверджується трудовою книжкою та довідками КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР №493, №494 від 10.10.2023 року.

Відповідно до ч.4 ст.24, п.16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (набрав чинності 01.01.2004 року) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу, станом на час звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи ОСОБА_1 з 16.05.2011 року по 30.09.2023 року в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР згідно довідки №493 від 10.10.2023 року та призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, на підставі заяви про призначення пенсії №19 від 04.01.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без задоволення, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 року у адміністративній справі №160/5575/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.А. Олефіренко