Справа № 204/3213/24
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3213/24
Провадження № 2-а/204/44/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 жовтня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, треті особи: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (адреса місця знаходження: вул. Троїцька, 20А, м. Дніпро, 49101) та Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (адреса місця знаходження: вул. Троїцька, 20А, м. Дніпро, 49101) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, оскаржувана постанова серії ЕНА №71731189 від 24.03.2024 необґрунтована та винесена з порушенням норм чинного законодавства. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 24.04.2024 інспектором Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №71731189, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, що полягало у керуванні транспортним засобом на якому номерний знак закритий іншими предметами, також у якого відсутні передбачені конструкцією бризговики, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Позивач вважає винесену постанову такою, що суперечить закону, оскільки інспектор притягнув його до відповідальності за відсутності доказів вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Також, просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн. 60 копп. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2024відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, копія якої була направлена відповідачу та запропоновано надати суду відзив на позовну заяву (а.с.35). 18.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам, встановленим п.4 Розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.215. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки пояснення позивача з приводу того, що номерний знак автомобіля на якому він рухався не був забруднений або закритий іншими предметами не підтверджені матеріалами справи. (а.с.43-50). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції Національної поліції України. 09.09.2024 представник Департамент патрульної поліції Національної поліції України на адресу суду надав письмові пояснення, з яких вбачається, що поліцейський Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області Лежень О.В., не є працівником департаменту. Крім того, зазначено, що інспектор ОСОБА_2 працює в Головному управлінні Національної поліції України в Дніпропетровській області. З урахуванням викладеного, ухвалою суду від 18.09.2024 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області. Представник Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області 07.10.2024 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.03.2024 серії ЕНА № 1731189 складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.Вважає, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є метою дискредитації працівників поліції та спробою уникнути встановленої законом адміністративної відповідальності. У зв`язку з чим, представник просив суд відмовити позивачу у задоволені заявлених вимог. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позові та просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Зауважив, що відповідачем не доведено факт інкримінованого йому правопорушення та доказів, а саме свідків або фото-відео фіксація правопорушення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1731189 від 24.03.2024, винесеної поліцейським Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Лежень О.В., притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, що полягало у керуванні транспортним засобом ВАЗ 210740, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому номерний знак був закритий іншими предметами, а також були відсутні передбачені конструкцією бризговики, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн (а.с.12). Відповідно до статті 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, встановлено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим,закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. Такі вимоги містять і приписи п. 30.2 ПДР, згідно яких на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу,наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені. Згідно п. 2.9.(в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Таким чином, відповідальність в даному випадку настає у випадку недотримання умов можливості розпізнавання держаних номерних знаків з відстані 20 метрів. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Приписамист. 280 КУпАП,обумовлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно з ч. 1, 2ст. 222 КУпАП,органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1ст. 121-3 КУпАП,виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Статтею 251 КУпАП України, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, однак вона є предметом спору між сторонами. Разом з цим суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події тощо. Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Отже, в даному випадку, працівник поліції у своїй діяльності порушив принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо). Як вбачається із матеріалів справи, як на доказ правомірності прийнятого рішення відповідач посилався на наданий фото знімок з місця документування адміністративної справи, який судом було оглянуто та досліджено в судовому засіданні, проте суд позбавлений можливості встановити, що номерний знак, на відстані 20 метрів, дійсно не підлягав ідентифікації. Адже головною умовою настання відповідальності за ч.1ст.121-3 КУпАП, є не просто існування факту закриття номерного знаку іншими предметами (в тому числі прозорими), а саме, існування факту що такий предмет не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані двадцяти метрів. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З огляду на зазначене, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, не доведена і не підтверджується належними доказами, а доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови, відповідачем не спростовані, що виключає притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Згідно вимог ч.1 ст.121КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, відсутність бризговиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка згідно постанови серії ЕНА №1731189 від 24.03.2024, винесеної поліцейським Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , не охоплюється складом адміністративного правопорушення за частини 1 статті 121-3 КУпАП, яка останньому інкримінується. Таким чином, оскільки обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача, а відповідач не надав суду належних доказів скоєння оскаржуваного адміністративного правопорушення позивачем, а судом в процесі розгляду справи таких доказів не здобуто, тому суд вважає що позов підлягає задоволенню, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , скасуванню. Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, оскільки судом вставлено неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 605 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного, керуючись ПДР України, ст.ст.7,9,121,222,245, 247,251,280 КУпАП, ст. ст. 2,5,9,72,76,77,79,139,241-246,257-262,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, треті особи: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області та Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити. Постанову серії ЕНА № 1731189 від 24.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути з Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору при подачі позову у розмірі 605 грн. 60 коп. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя: С.В.Чудопалова