Справа № 120/6720/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 р. Справа № 120/6720/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

23.05.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Хомича І.О., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів його роботи в Королівстві Іспанії відповідно до формуляру Е/UCR-3 та перерахунку у зв`язку з цим його пенсії починаючи з 12.02.2024, а також щодо відмови у проведенні індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески і який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.

Ухвалою суду від 28.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні, наголошуючи на правомірності обчислення пенсії за віком відповідно до показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2019-2021 роки), який складає 10846,37 грн. На думку відповідача, законні підстави для перерахунку пенсії на умовах, відмінних до визначених п. 4 Постанови № 118, п. 6 Постанови № 168 та ч. 6 п. 2 Постанови № 185 відсутні, оскільки це порушує умови проведення зазначених перерахунків, передбачених Порядком № 124.

Також відповідач зазначає, що положення Угоди між Україною і Королівством Іспанія про соціальне забезпечення громадян базуються на пропорційному принципі, за яким право на пенсію визначається виходячи із сумарного страхового стажу, набутого на території обох держав, і кожна держава призначає та виплачує пенсію за страховий стаж, набутий на своїй території. При призначенні пенсії в Україні страховий стаж, набутий на території Королівства Іспанія, може бути врахований лише для визначення права на пенсію і жодним чином не впливає на її розмір.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 2022 року отримує пенсію за віком до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив інформувати його про те, чи проведено йому перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV із застосуванням коефіцієнтів збільшення, установлених Постановою № 168 та Постановою № 185. Також в заяві містилась вимога усунути порушення законодавства та провести належний перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 та з 01.03.2024 у тому випадку, якщо зазначений перерахунок проведено не було.

У відповідь на зазначену заяву відповідач надіслав листа від 22.04.2024 № 0200-0305-8/39422, зі змісту якого вбачається, що згідно з Порядком № 124, внаслідок індексації пенсія позивача не підлягала підвищенню. Тому з 01.03.2023 на підставі п. 6 Постанови № 168 позивачу установлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн, а з 01.03.2024 відповідно до п. 3 Постанови №185 Позивачу також установлено доплату в розмірі 100 гривень, а тому пенсія призначена та виплачується з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того, як зазначає позивач, в період з 27.09.2002 по 26.12.2002, з 19.02.2003 по 05.03.2003, з 05.06.2003 по 16.08.2003, з 02.10.2003 по 07.11.2003, з 16.12.2003 по 12.10.2004, з 26.10.2004 по 24.12.2004, з 10.01.2005 по 12.03.2005, з 14.03.2005 по 15.07.2005, з 24.10.2005 по 10.11.2005, з 15.11.2005 по 31.10.2006, з01.12.2006 по 27.04.2007, з 02.05.2007 по 02.05.2007, з 07.05.2007 по 18.06.2007, з 03.07.2007 по 08.09.2007, з 19.09.2007 по 05.12.2007, з 10.12.2007 по 06.06.2008, з 03.07.2008 по 06.12.2008, з 22.10.2009 по 31.08.2010 (всього 2122 днів) він працював на території Королівства Іспанія.

Пенсійний фонд України листом від 03.07.2023 надіслав відповідачу формуляр E/UCR-3, який містить документи, що підтверджують ту обставину, що позивач, працюючи у Королівстві Іспанія, був "офіційно" працевлаштований та сплачував відповідні внески відповідно до законодавства Королівства Іспанії.

Представником позивача було направлено до відповідача запит від 14.02.2024, у якому викладено прохання повідомити, чи було Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в Королівстві Іспанія та чи було відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача після отримання формуляру E/UCR-3 з урахуванням періоду його роботи в Королівстві Іспанія починаючи з квітня 2023 року (місяць наступний за тим, у якому отримано формуляр). Також представник позивача просив перерахувати пенсію позивача із зарахуванням до страхового стажу періодів його роботи в Королівстві Іспанія відповідно до формуляру E/UCR-3 починаючи з квітня 2023 року (місяць наступний за тим, у якому отримано формуляр), з урахуванням проведених раніше виплат.

Відповідач у перерахунку пенсії позивач відмовив, посилаючись на те, що для обчислення розміру пенсії у цьому разі враховується виключно стаж, набутий на території України.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач через свого представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та зібраним у справі доказам, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 2022 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

07.10.1996 між Україною і Королівством Іспанія укладено Угоду про соціальне забезпечення громадян, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Угоди між Україною і Королівством Іспанія про соціальне забезпечення громадян" від 17.12.1997 № 741/97-ВР (далі Угода).

Відповідно до ст. 5 Угоди кожна з Договірних Сторін виплачуватиме заінтересованим особам, які проживають на території іншої Договірної Сторони, передбачену допомогу відповідно до свого законодавства, якщо цією Угодою не передбачено інше.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 10 Угоди працівник, який постійно або тимчасово підпадав під дію законодавства тієї чи іншої Договірної Сторони, матиме право на допомогу, яка регулюється цією главою на таких умовах: компетентні органи кожної Договірної Сторони визначають право на допомогу та обчислюють її, враховуючи тільки трудовий чи страховий стаж, який був набутий під час поширення на працівника дії законодавства цієї Сторони; так само Компетентні органи кожної Договірної Сторони визначають право на допомогу, додаючи до свого трудового чи страхового стажу трудовий чи страховий стаж, набутий згідно із законодавством іншої Договірної Сторони.

На виконання ст. 21 Угоди Міністерством праці та соціальної політики України і Міністерством праці та соціальних питань Королівства Іспанія 17.01.2001 було укладено Адміністративний договір про порядок застосування Угоди між Україною та Королівством Іспанія про соціальне забезпечення громадян (далі Адміністративний договір).

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Адміністративного договору коли у клопотанні про призначення пенсії, що подається згідно з пунктом 1 цієї статті, зазначається трудовий чи страховий стаж, що підпадає під законодавство однієї з Договірних Сторін, а клопотання подається до Компетентного органу іншої Договірної Сторони, ця остання сторона надсилає клопотання і подані документи до Органу координації іншої Договірної Сторони, зазначивши дату подання клопотання.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 6 Адміністративного договору Компетентний орган однієї Договірної Сторони, який прийняв документи для відкриття справи, заповнює титульний формуляр згідно з встановленим зразком і без затримок надсилає два примірники до Органу координації іншої Договірної Сторони.

Титульні формуляри доповнюються документами, які підтверджують дані, наведені у них.

Після отримання формуляра Компетентний орган однієї Договірної Сторони повертає Компетентному органу іншої Договірної Сторони один примірник формуляра, де повинно бути вказано трудовий чи страховий стаж, набутий відповідно до її законодавства, і розмір допомоги, призначеної зацікавленій особі.

Отже, чинним законодавством передбачена можливість зарахування до страхового стажу періоду роботи на території Королівства Іспанія за умови відповідного документального підтвердження стажу компетентними органами.

Судом встановлено, що від Компетентного органу Іспанії надійшов формуляр, яким підтверджується наявність у позивача трудового стажу на території Королівства Іспанії у кількості 2122 дні.

Пенсійний фонд України листом від 03.07.2023 надіслав відповідачу формуляр E/UCR-3, згідно з яким позивач був працевлаштований офіційно та сплачував відповідні внески згідно із законодавством Іспанії.

Суд враховує, що положення Угоди між Україною і Королівством Іспанія про соціальне забезпечення громадян базуються на пропорційному принципі, за яким право на пенсію визначається виходячи із сумарного страхового стажу, набутого на території обох держав, і кожна держава призначає та виплачує пенсію за страховий стаж, набутий на своїй території. При призначенні пенсії в Україні страховий стаж, набутий на території Королівства Іспанія, може бути врахований лише для визначення права на пенсію.

Відтак частина пенсії за страховий стаж, набутий на території Королівства Іспанія, призначається іспанською стороною, а за страховий стаж набутий на території України українською стороною. Пенсія призначається шляхом підсумовування іспанського та українського страхового стажу лише для набуття права на пенсію і жодним чином не впливає на її розмір.

Угода про соціальне забезпечення громадян, укладена між Україною і Королівством Іспанія, дає змогу підсумувати стаж і визначити право на призначення пенсії особі на території України. Але пенсія призначається тільки за стаж, набутий безпосередньо на території України.

Беручи до уваги приписи Угоди про соціальне забезпечення громадян, укладеної між Україною і Королівством Іспанія, при призначенні пенсії Пенсійний фонду України підсумовує увесь стаж здобутий, як на території України, так і на території Королівства Іспанія, і з нього визначає теоретичну пенсію. Розмір української пенсії розраховується пропорційно до стажу, отриманого в Україні.

Наведена вище правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 640/12141/20, де також наголошено на тому, що відповідний стаж роботи громадянина України в Королівстві Іспанія може зараховуватися лише для встановлення права на пенсію, але не враховується при визначенні її розміру в Україні. Угода дозволяє громадянам, які працювали в обох державах, підсумувати стаж для отримання права на пенсію, однак сума пенсії в Україні визначається лише на основі стажу, набутого в Україні, без урахування стажу, здобутого в Іспанії.

Відтак суд доходить висновку, що роботи позивача на території Королівства Іспанія, документально підтверджений компетентними органами Королівства Іспанія, який становить 2122 дні, підлягає зарахуванню до трудового (страхового) стажу, однак не може враховуватися при визначенні розміру пенсії позивача.

Отже, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 відповідних періодів роботи, але водночас відхиляє позовні вимоги в частині зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії за віком з урахуванням такого трудовог стажу.

При цьому суд бере до уваги у вищезазначені справі № 640/12141/20 Верховний Суд за результатами касаційного перегляду скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині зобов`язання територіального управління Пенсійного фонду України здійснити позивачу перерахунок пенсії з урахуванням трудового (страхового) стажу, здобутого на території Королівства Іспанія, та в цій частині ухвалив нову постанову, якою відмовив у задоволенні такої позовної заяви, але разом з тим залишив в силі судові рішення в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати позивачу до загального трудового (страхового) стажу відповідний трудовий стаж, здобутий на території Королівства Іспанія.

Щодо проведення індексації пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який вираховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" встановлено, що у 2022 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.

У разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100,00 грн, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" визначено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Згідно з пунктом 6 Постанови № 168, з 1 березня 2023 р. до пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2023 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100,00 грн, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 р." та пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 6 Постанови № 185 до пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2023 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2024 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" (Офіційний вісник України, 2021 р., № 17, ст. 679), пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475), в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124.

Приписами пункту 1 та 2 Порядку № 124 визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 5 Порядку № 124, у 2019 р. перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 передбачений коефіцієнт 1,197. Розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2023 р. становив 7 405,03 грн. (6186,32 х 1,197).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 передбачений коефіцієнт у розмірі 1,0796. Розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2024 р. становив 7 994,47 грн (7405,03 х 1,0796).

Судом встановлено, що пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV призначена позивачу з 2022 року, а отже, позивач має право на її перерахунок у 2023 та 2024 роках.

Однак такий перерахунок не призводить до підвищення пенсії позивача у спірні періоди, оскільки пенсія позивачу була призначена в 2022 році і для обчислення її розміру був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки у розмірі 10846,37 грн, що є більшим за показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, збільшений на коефіцієнт 1,197 (в 2023 році) і на коефіцієнт 1,0796 (в 2024 році).

Варто також зауважити, що, приймаючи Постанови за №№ 127, 118, 168 і 185, Уряд передбачав, що внаслідок перерахунку певні пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не підвищиться. У зв`язку з цим для досягнення мети індексації установлені щомісячні доплати.

Враховуючи вищвикладене, пенсії, призначені у 2020-2022 роках з урахуванням показників середньої заробітної плати відповідно 7763,17 грн, 9118,81 грн, 10846,37 грн, не індексуються (із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,17 (з 01.03.2019), 1,11 (з 01.05.2020), 1,11 (з 01.03.2021), 1,14 (01.03.2022), 1,197 (з 01.03.2023) та 1,0796 (з 01.03.2024). Проте до таких пенсій встановлюються щомісячні доплати, у межах максимального розміру пенсії.

Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суду у постановах від 16.07.2024 у справі № 120/1241/24, від 14.08.2024 у справі № 560/5230/24, від 03.09.2024 у справі № 560/7269/24.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Відтак, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивача стягується половина понесених ним судових витрат зі сплати судового збору, тобто 484,48 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 періодів його роботи в Королівстві Іспанія з 27.09.2002 по 26.12.2002, з 19.02.2003 по 05.03.2003, з 05.06.2003 по 16.08.2003, з 02.10.2003 по 07.11.2003, з 16.12.2003 по 12.10.2004, з 26.10.2004 по 24.12.2004, з 10.01.2005 по 12.03.2005, з 14.03.2005 по 15.07.2005, з 24.10.2005 по 10.11.2005, з 15.11.2005 по 31.10.2006, з 01.12.2006 по 27.04.2007, з 02.05.2007 по 02.05.2007, з 07.05.2007 по 18.06.2007, з 03.07.2007 по 08.09.2007, з 19.09.2007 по 05.12.2007, з 10.12.2007 по 06.06.2008, з 03.07.2008 по 06.12.2008, з 22.10.2009 по 31.08.2010 відповідно до формуляру E/UCR-3.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу періоди його роботи в Королівстві Іспанія з 27.09.2002 по 26.12.2002, з 19.02.2003 по 05.03.2003, з 05.06.2003 по 16.08.2003, з 02.10.2003 по 07.11.2003, з 16.12.2003 по 12.10.2004, з 26.10.2004 по 24.12.2004, з 10.01.2005 по 12.03.2005, з 14.03.2005 по 15.07.2005, з 24.10.2005 по 10.11.2005, з 15.11.2005 по 31.10.2006, з 01.12.2006 по 27.04.2007, з 02.05.2007 по 02.05.2007, з 07.05.2007 по 18.06.2007, з 03.07.2007 по 08.09.2007, з 19.09.2007 по 05.12.2007, з 10.12.2007 по 06.06.2008, з 03.07.2008 по 06.12.2008, з 22.10.2009 по 31.08.2010.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: Хомич Іван Олександрович (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 );

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне судове рішення складено 29.10.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович