Справа № 751/8456/24
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №751/8456/24
Провадження №2-а/751/152/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

при секретарі - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі-

за участі сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції та ОСОБА_2 (далі - відповідач 1, відповідач 2), у якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 3077789 від 18.09.2024 р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону. Узагальнений зміст мотивів обґрунтування позову зводиться до того, що позивачем було здійснено вимушену зупинку поза межами проїжджої частини, а також позбавленні відповідачем 2 при винесенні оскаржуваної постанови реалізації прав, передбачених ст.268 КУпАП.

1.2. Представник відповідачів надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала щодо задоволення заявлених позовних вимог, оскільки в інспектора поліції при винесенні оскаржуваної постанови були наявні докази порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.15.4 ПДР.

ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.

2.1. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 18.09.2024 р., у зв`язку з необхідністю відвідати вбиральню, він був вимушений здійснити зупинку транспортного засобу.

2.2. Представник відповідачів в судове засідання не з`явилась, у відзиві просила проводити розгляд справи за її відсутності.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3.1. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.09.2024 р. відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

4.1. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 18.09.2024 р. серії ЕНА № 3077789 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 18.09.2024 р. о 16 год. 23 хв. у м. Чернігів по просп. Миру 20, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку(стоянку) транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.15.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

4.2. З переглянутого відеозапису зробленого за допомогою системи відеонагляду «Мережа безпеки» («Безпечне місто») вбачається, що 18.09.2024 року о 16 год. 21 хв. транспортний засіб VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 рухається по перехрестю з круговим рухом. При з`їзді з перехрестя, водій зупинив свій транспортний засіб на проїзній частині дороги навпроти стоянки для автомобілів таким чином, що його автомобіль по відношенню до транспортних засобів, розміщених на цій стоянці, перебував в другому ряду.

Крім того, після здійснення зупинки, водій транспортного засобу вийшов з автомобіля, підійшов до багажного відділення автомобіля, дістав звідти речі і лише потім відійшов від автомобіля.

З відеореєстратора, який долучений представником відповідачів до відзиву та значиться як додаток до оскаржуваної постанови, встановлено, що інспектор підійшла до позивача, представилась, повідомила про порушення п.15.4 ПДР та пред`явила законну вимогу відповідно до п.2.4а) ПДР надати для перевірки документи. Водія було повідомлено, що за дане правопорушення передбачена адміністративна відповідальність. З відеозапису вбачається, що позивач не заперечував факту керування транспортним засобом, а щодо зупинки зазначив, що це була крайня необхідність.

V. Оцінка суду.

5.1. Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП є, зокрема, порушення правил зупинки.

5.2 Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог п.15.4 ПДР, а саме: зупинка транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду.

Тобто, для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження факту зупинки ним транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду.

5.3 Суд, з огляду на ч.1 ст.78 КАС України, визнає обставиною, що не підлягає доказуванню факт керування позивачем 18.09.2024 р. о 16 год. 21 хв. транспортним засобом VOLVO V50, д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Миру 20 в м. Чернігів та зупинку транспортного засобу на проїзній частині дороги навпроти стоянки для автомобілів.

Згідно з п.15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Відповідно до п.15.4 ПДР транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині у два та більше ряди.

Тобто, у даному випадку закінчений склад правопорушення, з огляду на конструкцію правової норми, настає з того моменту коли особа «поставила» транспортний засіб на проїзній частині у два та більше ряди.

Суд зазначає, що хоча ПДР України і не містять визначення поняття «ставити», яким оперує п.15.4 вказаних Правил, за своїм змістом така дефініція найбільш наближена до поняття «стоянка», позаяк саме така створює перешкоди у русі транспортних засобів відповідною смугою руху.

5.4 В конкретному випадку суд звертає увагу на те, що позивач не заперечує факт зупинки, однак вважає, що вона відбулась поза межами проїжджої частини і власне сама зупинка була обумовлена необхідністю відвідати вбиральню.

Матеріали справи, зокрема, відеозапис події свідчать, що позивач поставив свій автомобіль саме на проїзній частині дороги. Наявна велосипедна смуга у межах проїзної частини вулиці нівелює аргументи позивача щодо залишення ним автомобіля саме на узбіччі і, на думку суду, є довільним трактуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки.

Аналізуючи аргументи позивача щодо вимушеності зупинки, суд звертає увагу на те, що водій, після зупинки транспортного засобу, певний період часу перебував в салоні, а потім, не поспішаючи вийшов з автомобіля, взяв в багажнику особисті речі та пішов у невідомому напрямку. Після повернення до транспортного засобу в позивача вже не було жодних речей.

Поведінка водія в конкретному випадку не свідчить про виникнення в нього раптової необхідності відвідати вбиральню, а більш за все є підтвердженням усвідомленого вибору місця зупинки з урахуванням особистісних потреб та з урахуванням відсутності поблизу вільних місць на стоянці для автомобілів.

Визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Отже, будь-які обставини, на яких ґрунтуються вимоги учасників справи, мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Судом, з огляду на доводи позивача в судовому засіданні про наявність в нього певних захворювань, які обумовлюють раптовість та непередбачуваність виникнення природних потреб, було запропоновано їх надати для огляду.

Натомість, позивач відмовився надавати належні докази в обґрунтування вище наведеної обставини, посилаючись на обов`язок доказування щодо правомірності свого рішення саме на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно п.15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил (ввімкнути аварійну світлову сигналізацію (п.9.9).

За результатами переглянутого відеозапису судом не тільки не встановлено, що позивач вчиняв будь-які дії, передбачені вимогами п.15.14 ПДР, а навпаки поводив себе досить розважено, не квапливо та будь-якого поспіху, наявність якого, за наведених позивачем аргументів, могло б хоча опосередковано вказувати на достовірність наданих ним пояснень.

Встановлені в судовому засіданні обставини, на переконання суду, свідчать про сумнівність тверджень позивача про вимушеність його зупинки та залишення автомобіля на проїзній частині, саме у зв`язку зі станом здоров`я або ж перебуванням в стані крайньої необхідності, і є нічим іншим як захисною версією з урахуванням усвідомлення порушень вимог ПДР.

5.5 Відповідно до ч.ч.2,4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Тобто, положеннями чинного законодавства прямо передбачено здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення та винесення постанови по справі, а тому твердження позивача про порушення порядку розгляду такої справи в частині здійснення її розгляду «на місці вчинення» відхиляються судом як безпідставні.

5.6 Враховуючи надані в розпорядження суду матеріали в справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що факт порушення позивачем вимог п.15.4 ПДР об`єктивно підтверджується відеозаписом, який правомірно було покладено відповідачем в основу для винесення оскаржуваної постанови, а відтак підстав для задоволення адміністративного позову не вбачається.

5.7 Відповідач 2, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діяв розсудливо та пропорційно, оскаржувана постанова ЕНА № 3077789 від 18.09.2024 р. у справі про адміністративне правопорушення винесена з додержанням норм чинного законодавства і з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано було рішення про накладення штрафу, а тому підстав для її скасування не вбачається.

5.8 Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Суб`єктивне не сприйняття та заперечення позивачем певних обставин, які об`єктивно зафіксовані на відеозаписі з відеореєстратора, не може вважатися належним доказом в адміністративній справі.

VІ. Судові витрати.

6.1. Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

6.2. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідачі:

поліцейська 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Хоменко Єлизавета Петрівна(місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66).

Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, )

Суддя В.Г. Павлов