Справа № 641/5642/24
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/35/2024 Справа № 641/5642/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участю секретаря судових засідань Ареп`євої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА № 2750810 від 04.08.2024р., а справу щодо ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 04.08.2024 року інспектором 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області Пашечко О.В. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2750810 за ч.4 ст.126 КУпАП в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучі позбавленим права керування, чим порушив п.2.1.а ПДР. З даною постановою позивач не згоден, оскільки 04.08.2024 р. позивач був зупинений співробітникам поліції, під час розмови з ними, було з`ясовано, що причиною його зупинки стало те, що він не має права керувати транспортним засобом, оскільки 17.07.2024 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова була винесена постанова по справі №641/1512/24, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік. Про існування постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 р. позивачеві відомо не було, про існування постанови позивачу стало відомо під час спілкування з поліцейськими та було складено на нього постанову за ч.4 ст.126 КУпАП. Під час розгляду справи №641/1512/24 за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 присутній не був, про дату та час розгляду справи йому відомо не було. Позивач на момент складання щодо нього постанови про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, не був обізнаний про існування щодо нього рішення суду про позбавлення права керування транспортним засобом, тобто відсутній умисел особи направлений на вчинення адміністративного правопорушення, склад адміністративного правопорушення відсутній. Також зазначив, що підчас складання постанови 04.08.2024 року інспектором 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_2 працівником поліції не були роз`яснені йому його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 289 КУпАП, зокрема його права на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

26.08.2024 року позивачем недоліки зазначені в ухвалі суду виконані

Ухвалою суду від 28.08.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін.

17.10.2024 року представником Департаменту патрульної поліції надано відзив на позов, в якому зазначено, що УПП в Харківській області ДПП не погоджується з позовом вважає його необґрунтованим та невмотивованим. Під час перевірки особи позивача за інформаційно-аналітичними базами Національної поліції України було встановлено, що ОСОБА_1 постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17.07.2024 р. у справі №641/1512/24 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік. На момент виявлення вчиненого правопорушення постанова Комінтернівського районного суду м.Харкова набрала законної сили 30.07.2024 р.. Вже після того, як постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року набрала законної сили ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене вище рішення суду. Постановою Харківського апеляційного суду від 03.09.2024 року, постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року залишена без змін. Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вірно оцінив докази, встановив обставини справи, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що дає підстави для висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст.268,288,289 КУпАП, з матеріалами справи, вирішено питання про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності приходить до наступного.

Відповідно дост. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283та284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У частині 2ст. 2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно матеріалів справи, інспектором 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Пашечко О.В. винесено постанову серії ЕНА № 2750810 від 04.08.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 04.08.2024 року до 09 годин 15 хвилин , керуючи автомобілем Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Ювілейному 30 в м. Харків, будучі позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги правил дорожнього рухуп. 2.1.а «керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом». Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р.№ 1395), постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього накладено адміністративне стягнення оскаржуваною постановою, відповідачем було надано відеозапис, на якому зафіксовано зупинення позивача та процедура розгляду справи та винесення постанови.

Відповідно до ч. 4ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.1 «а`Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому у відповідності до ст.317та317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Судом встановлено, що згідно постанови від 17.07.2024 року Комінтернівського районного суду м. Харкова, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУПАП до штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Постанова набрала законної сили 30.07.2024 року.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Тобто на час винесення постанови інспектором УПП 04.08.2024 року, постанова про позбавлення права керування транспортними засобами від 17.07.2024 року набрала законної сили.

Вже після винесення постанови інспектором УПП серії ЕНА № 2750810 від 04.08.2024 року, постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року була оскаржена до Харківського апеляційного суду, а саме 16.08.2024 року.

03.09.2024 року постановою Харківського апеляційного суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову була залишена без задоволення, а постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року була залишена без змін..

Тобто оскаржувана постанова серії ЕНА № 2750810 від 04.08.2024 була винесена законно та обґрунтовано.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень позивача, що йому не було відомо про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та винесення постанови Комінтернівським районним судом м. Харкова від 17.07.2024 року, оскільки на 28 хвилині відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, ОСОБА_1 пояснює працівнику поліції, що його адвокат повинен був подати апеляційну скаргу на рішення суду, яким його було позбавлено права керування, крім того, позивач за допомогою Єдиного державного реєстру судових справ, який знаходиться у вільному доступі на веб-порталі «Судова влада» відстежував справу, тобто, останній був обізнаний стосовно наявних відносно нього рішень суду, та крім того, користувався послугою адвоката.

Отже, доводи позивача вказують лише на намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Щодо доводів позивача про те, що працівником патрульної поліції йому не були роз`яснені його права спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, оскільки на відеозаписі зафіксовано, як інспектор розпочав розгляд справи відносно ОСОБА_1 зачитав йому права та обов`язки, запропонував отримати копію постанови, однак Позивач відмовився від її отримання та підписання оскаржуваної постанови, окрема і в пункті 8, де вказано, що права роз`яснено.

Доказів упередженості відповідача щодо позивача суду не надано. Підстав для сумніву щодо об`єктивності дій відповідача щодо позивача не вказано.

За таких обставин суд вважає, що під час розгляду справи судом досліджено достатньо доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять, що позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності на законних підставах.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Курганникова