Справа № 160/24821/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення фінансової санкції №000019 від 08.08.2024, -
16 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення фінансової санкції на суб`єкта господарювання за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення від 08 серпня 2024 року № 000019 на суму 30 000 грн., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.
06.09.2024 ТОВ «М-ПОІНТ» з метою уникнення негативних наслідків у вигляді арешту коштів на рахунках, провело оплату фінансової санкції у вигляді штрафу на суму 30 000 грн. за Постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 08.08.2024 № 000019. ТОВ «М-ПОІНТ» не погоджується із висновками Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, викладеними у постанові №000019 від 08.08.202, вважає постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 08.08.2024 № 000019 про накладення фінансової санкції на суб`єкта господарювання за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого вплину на здоров`я населення протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Позивач вказав, що відповідно до акту № 000041 від 29.07.2024 та постанови про накладення фінансової санкції № 000019 від 08.08.2024, складених Головним управлінням Держпродспоживслужби, підставою для притягнення ТОВ «М-ПОІНТ» до відповідальності слугувало те, що в торгівельному павільйоні Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки, 40Б не дотримуються вимог щодо заборони розміщення інформації про тютюнові вироби у місцях, де такі вироби реалізуються, з використанням кольорових елементів та фонових вставок відмінних від кольору торгівельного обладнання, чим порушено вимоги абзацу 1,7 ч. 1 ст. 16 Закону; порушення вимог щодо медичних попереджень та тютюнових виробах, які не повинні перекриватися цінниками, чим порушено ч. 7 ст. 12 Закону; порушення вимог щодо заборони розміщення пристрою для споживання тютюнових виробів без їх згоряння із використанням кольорових елементів та фонових вставок відмінних від кольору торгівельного обладнання, чим порушено вимоги абзацу 1, 7 ч. 1 ст. 161 Закону. Проте, на думку позивача, висновки Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про порушення вимог зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення не відповідають вимогам законодавства. Постанова про накладення фінансової санкції № 000019 від 08.08.2024 та Акт № 000041 від 29.07.2024 не містить конкретизації порушення, допущеного ТОВ «М-ПОІНТ».
Позивач зауважив, що розміщення одиниць тютюнової продукції із відповідним маркуванням у місці, в якому здійснюється реалізація таких виробів, є одним із заходів виконання суб`єктами господарювання вимог законодавства України щодо забезпечення прав споживачів на інформацію про продукцію та зазначені дії не можуть розглядатись як реклама або стимулювання продажу у розумінні Закону №2899-IV. ТОВ «М-ПОІНТ» здійснювало продаж тютюнових виробів, і саме з цією метою товар був виставлений та представлений на вітринах магазину. Тому, на думку позивача, не можна вважати рекламою та стимулюванням продажу розміщення на вітрині тютюнових виробів, які реалізуються в магазині.
Також, позивач зауважив, що жодні цінники не перекривали попередження на тютюнових виробах.
Отже, позивач вважає, що у даному випадку контролюючий орган допустив хибне трактування Закону №2899-IV та надав помилкову оцінку діям Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
10.10.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про накладення штрафу від 08.08.2024 №000019 є такою, що винесена на підставі та у відповідності до чинного законодавства. На ТОВ «М-ПОІНТ» було накладено штраф за недотримання вимог щодо розміщення інформації про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, а також за стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання шляхом розміщення їх на елементах обладнання, рекламування та продаж нетютюнових виробів, які повністю або частково ідентифікуються чи асоціюються з тютюновим виробом в кіоску Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» за адресою: м. Дніпро, просп. Науки, буд. 40Б, за що передбачена відповідальністю згідно з абзацом дев`ятим частини другої статті 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
У відзиві також вказав, що факт порушень підтверджується фотографією, яка була зроблена під час перевірки 29.07.2024.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
За результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення був складений Акт перевірки від 29.07.2024 № 000041, в якому зафіксовано наступні порушення:
- абзац 1, 7 частина 1 статті 16 Закону України №2899 «Розміщення інформації про тютюнові вироби у місці, де такі вироби реалізуються, з використанням кольорових елементів, фонових вставок відмінних від кольору торговельного обладнання (Торгова марка LM, KENT, тощо);
- частина 7 статті 12 Закону України №2899 «Медичні попередження тютюнових виробів частково перекриваються цінниками»;
- абзац 1, 7 частини 1 статті 16-1 Закону України №2899 «Розміщення пристрою для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: IQOS ORIGINALS DUO» із використанням кольорових елементів, фонових вставок відмінних від кольору торговельного обладнання.
Не погоджуючись із постановою про накладення фінансової санкції, позивач звернувся із позовом в суд.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877-V).

Згідно з ст.1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 2 Закону №877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі постанова КМУ №303) постановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Водночас, пункт 2 постанови КМУ №303 передбачає, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2023 №522 затверджено Перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану (пункт 1), а також наказано Держпродспоживслужбі забезпечити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану з підстав, визначених Переліком, затвердженим пунктом 1 цього наказу (пункт 2).

Пунктом 3 вказаного Переліку передбачено таку підставу для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану як - звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Отже, пунктом 2 постанови КМУ №303 дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах, серед яких, у спірному випадку, є: Міністерство охорони здоров`я України, яке наказом від 17.03.2023 №522 надало Держпродспоживслужбі повноваження на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) з підстав, визначених Переліком, зокрема з підстави звернення фізичної особи про порушення, яке спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави.

Водночас, згідно з ст.3 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв.

Основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання визначено Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №2899-IV від 22.09.2005 (далі - Закон №2899).

З метою запобігання поширенню тютюнокуріння у 2006 році Україна ратифікувала (Законом №3534-IV від 15.03.2006) Рамкову конвенцію ВООЗ із боротьби проти тютюну (РКБТ). РКБТ - перший міжнародний договір, який покладає на Сторони Конвенції юридичні зобов`язання щодо його виконання. Конвенція створена під егідою ВООЗ у відповідь на глобальну епідемію вживання тютюну.

Указом Президента України №722/2019 від 30.09.2019 "Про Цілі сталого розвитку України на період до 2030 року», зокрема Ціллю 3 визначено "забезпечення здорового способу життя та сприяння благополуччю для всіх у будь-якому віці". Завданням 3.8 цієї цілі є зниження поширеності тютюнокуріння серед населення з використанням інноваційних засобів інформування про негативні наслідки тютюнокуріння (індикатор - зменшити до 2025 року кількості курців в Україні до рівня 15%).

Крім того, Закон №2899 було прийнято на виконання Директиви 2014/40/ЄС "Про наближення законів, правил та адміністративних положень держав-членів, що стосуються виробництва, презентації та продажу тютюну та супутніх товарів та скасування Директиви 2001/37/ЄС", імплементація якої є зобов`язанням України за Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Кабінет Міністрів України підтвердив зобов`язання імплементувати Директиву 2014/40/ЄС, затвердивши План заходів з виконання цієї Угоди (постанова №1106 від 25.10.2017), який у пунктах 1389-1396 визначає заходи з імплементації в національне законодавство Директиви 2014/40/ЄС.

Частиною другою статті 13 Закону №2899 встановлено заборону куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів, зокрема, у приміщеннях закладів ресторанного господарства.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої та сьомої цієї ж статті у місцях та закладах, де куріння заборонено, має бути розміщена наочна інформація, яка складається із графічного знака про заборону куріння та тексту такого змісту: «Куріння заборонено!».

У спеціально відведених для куріння місцях розміщується наочна інформація, яка складається із відповідного графічного знака та тексту такого змісту: «Місце для куріння. Куріння шкодить Вашому здоров`ю!».

Власник, уповноважені ним особи або орендарі відповідних споруд чи окремих приміщень зобов`язані відвести спеціальні місця для куріння, сумарна площа яких не має перевищувати 10 відсотків загальної площі відповідної споруди чи приміщення, обладнані витяжною вентиляцією чи іншими засобами для видалення тютюнового диму, а також розмістити інформацію, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Статтею 1 Закону №2899 регламентовано, що реклама й стимулювання продажу тютюну - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою чи результатом або ймовірним результатом якого є стимулювання продажу тютюнового виробу або вживання тютюну, прямо чи опосередковано.

Відповідно до абзацу 1 та 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005р. №2899-IV із наступними змінами та доповненнями, забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі:

проведення заходів з безоплатної роздачі, у тому числі для маркетингових досліджень та дегустації, обміну одних тютюнових виробів на інші тютюнові вироби чи будь-які інші товари, роботи, послуги;

розміщення інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, у яких такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, рухомих світлових приладів, пристроїв для демонстрації відеороликів, крім одного плаката розміром не більше 40х30 см на одне місце торгівлі, в якому надається текстова інформація, надрукована шрифтом чорного кольору на білому фоні про наявні у продажу тютюнові вироби та ціни на них;

інші заходи прямого та непрямого стимулювання продажу тютюнових виробів та вживання тютюну.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України ««Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005р. №2899-IV із наступними змінами та доповненнями, на кожній одиничній пачці та зовнішньому упакуванні тютюнових виробів для куріння зазначаються загальне попередження та комбіноване медичне попередження, що супроводжується відповідною кольоровою ілюстрацією, а також інформаційне повідомлення.

Загальне попередження, що складається з тексту: "Куріння вбиває - кидай курити зараз", розміщується у нижній частині однієї з бічних поверхонь одиничної пачки та зовнішнього упакування тютюнових виробів для куріння. Інформаційне повідомлення, що складається з тексту: "Тютюновий дим містить більше 70 речовин, здатних викликати захворювання на рак", розміщується в нижній частині іншої бічної поверхні. Загальне попередження та інформаційне повідомлення повинні мати ширину не менше 20 міліметрів.

На одиничних пачках тютюнових виробів для куріння у формі коробки з відкидною кришкою, при відкритті якої бічні поверхні розділяються на дві частини, загальне попередження та інформаційне повідомлення повністю розміщуються на більшій частині таких розділених бічних поверхонь. Загальне попередження розташовується у центрі верхньої поверхні, що є видимою, коли пачку відкрито. Бічні поверхні цього типу одиничних пачок повинні мати висоту не менше 16 міліметрів.

Загальне попередження та інформаційне повідомлення мають покривати 50 відсотків поверхні одиничної пачки та зовнішнього упакування тютюнових виробів для куріння, на якій вони розміщені.

Комбіноване медичне попередження розміщується на одиничних пачках та зовнішньому упакуванні тютюнових виробів для куріння з дотриманням таких вимог:

містить одне з 14 текстових попереджень і відповідну кольорову ілюстрацію;

містить інформаційне повідомлення, передбачене частиною другою цієї статті;

покриває 65 відсотків зовнішньої передньої та задньої поверхонь одиничної пачки чи зовнішнього упакування;

містить однакове текстове попередження та відповідну кольорову ілюстрацію з обох боків одиничної пачки;

має висоту не менше 44 міліметрів та ширину не менше 52 міліметрів.

Одне з комбінованих медичних попереджень повинно бути розміщено на верхній поверхні одиничної пачки та зовнішнього упакування тютюнового виробу для куріння, а на поверхні одиничної пачки, на якій наклеєна акцизна марка, комбіноване медичне попередження розміщується у нижній частині. Медичні попередження розташовуються у тому самому напрямку, що й будь-яка інша інформація, розташована на поверхні одиничної пачки тютюнового виробу для куріння.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, затверджує: тексти та ілюстрації комбінованого медичного попередження, а також технічні вимоги до його макету, дизайну та форми, а також порядок їх нанесення виробниками тютюнових виробів для куріння; три групи наборів комбінованого медичного попередження, що складаються з 14 варіантів тексту та ілюстрацій і змінюються щорічно.

Тексти та ілюстрації комбінованого медичного попередження, загальне попередження наносяться виробником тютюнових виробів для куріння на одиничні пачки та зовнішнє упакування тютюнових виробів для куріння не пізніше ніж через 12 місяців з дня набрання чинності нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, яким їх затверджено.

Загальне та комбіноване медичне попередження розміщуються у чорній рамці, товщина ліній якої становить 1 міліметр, у центрі поверхні, що відведена для їх розміщення.

Тексти загального та комбінованого медичного попереджень, інформаційного повідомлення мають бути чіткими, друкуються чорним жирним шрифтом на білому фоні рядковими літерами, крім першої літери, і розміщуються таким чином, щоб забезпечити цілісність тексту при відкриванні тютюнового виробу для куріння у спосіб, зазначений на його одиничній пачці, та не перекриватися іншою друкованою інформацією або маркою акцизного збору.

Загальне попередження, інформаційне повідомлення на одиничній пачці та на будь-якому зовнішньому упакуванні тютюнових виробів для куріння мають бути надруковані без можливості їх видалення, не стиратися і бути повністю видимими, у тому числі не перекриватися частково або повністю акцизними марками, цінниками, позначками, безпековими елементами, обгортками, чохлами, коробками або іншими предметами під час введення тютюнових виробів в обіг.

Медичні попередження повинні залишатися неушкодженими при відкритті одиничної пачки, крім одиничних пачок тютюнових виробів для куріння у формі коробки з відкидною кришкою, при відкритті якої бічні поверхні розділяються на дві частини, на яких інформаційне повідомлення може бути розділено під час відкриття пачки, але лише в такий спосіб, що забезпечує графічну цілісність та видимість його тексту.

Одинична пачка сигарет повинна мати форму прямокутного паралелепіпеда. Дозволяється одинична пачка сигарет з округленими або скошеними краями, за умови що медичне попередження займає еквівалентну площу поверхні, що і медичне попередження, розміщене на одиничній пачці сигарет без таких країв. Одинична пачка тютюну для самокруток повинна мати форму прямокутного паралелепіпеда або циліндричну форму, або форму мішечка та містити тютюн вагою не менше 30 грамів.

Одинична пачка сигарет повинна містити щонайменше 20 сигарет. Одинична пачка тютюну для самокруток повинна містити тютюн масою не менше 30 грамів.

Одинична пачка сигарет може виготовлятися з картонного або іншого м`якого матеріалу і не повинна мати отвір, який може бути знову закритий або повторно запечатаний після першого відкривання, крім відкидної кришки або коробки з кришкою на шарнірі. У пачках з відкидною кришкою або кришкою на шарнірі кришка прикріпляється шарнірами тільки на задній частині одиничної пачки.

Згідно з абзацом 1 та 7 частини 1 статті 16-1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005р. №2899-IV із наступними змінами та доповненнями, забороняються реклама та стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, у тому числі:

проведення заходів з безоплатної роздачі, у тому числі для маркетингових досліджень, обміну одних пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння на інші пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння чи будь-які інші товари, роботи, послуги;

розміщення інформації щодо тютюну з метою стимулювання його продажу на пристроях для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та/або на будь-якому їх упакуванні, у тому числі: малюнків та інших зображень, які не є частиною захищеної торгової марки; адрес веб-сайтів; листків-вкладок до упакування пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння; текстової або графічної інформації на прозорій обгортці упакування пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Відповідальність за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення передбачена статтею 20 Закону №2899.

Так, відповідно до статті 20 Закону №2899 за порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, застосовує фінансові санкції до суб`єктів господарювання у разі:

порушення вимог статей 16, 16-1 чи 16-2 цього Закону - тридцять тисяч гривень, а в разі повторного протягом року вчинення таких порушень - п`ятдесят тисяч гривень за кожен факт реклами на окремому рекламному носії або кожний окремий захід з метою стимулювання продажу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах (абзац дев`ятий частини другої статті 20).

Поняття «реклама й стимулювання продажу тютюну» визначено у статті 1 Закону №2899, під яким розуміють будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою чи результатом або ймовірним результатом якого є стимулювання продажу тютюнового виробу або вживання тютюну, прямо чи опосередковано.

Із змісту цієї дефініції слідує, що під заборону, врегульовану вимогами Закону №2899, підпадає будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, в тому числі продаж, пропонування для продажу, поставка чи реклама нетютюнових виробів, послуг, реклама або упаковка яких містить напис, малюнок чи будь-яке інше зображення, повідомлення, які повністю або в частині ідентифікуються чи асоціюються з тютюновим виробом, знаком для тютюнових товарів і послуг чи з виробником тютюнових виробів.

Аналіз наведених норм правового регулювання дає можливість дійти висновку про те, що законодавством встановлена заборона розміщення у місцях реалізації тютюнових виробів, в тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, саме інформації про такі тютюнові вироби або їх виробників, а не безпосередньо самих виробів, оскільки розміщення зразків виробів у місцях їх реалізації є однією з вимог правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Водночас слід відмітити, що сукупно із положеннями Закону №2899, під час провадження господарської діяльності щодо реалізації тютюнових виробів суб`єкт господарювання також зобов`язаний враховувати вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12.05.1991 (далі Закон №1023), у статті 15 якого закріплено право споживача на інформацію про продукцію, якому, у свою чергу, кореспондується обов`язок суб`єктів, які здійснюють реалізацію продукції, - забезпечити реалізацію споживачами такого права.

Так, зокрема, за приписами частини першої статті 15 Закону №1023, встановлено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Частина друга статті 15 Закону №1023 визначає що включається в поняття інформації про продукцію, а саме інформації про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція; 3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об`єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність або відсутність у складі продуктів харчування генетично модифікованих компонентів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Частиною другою статті 15 Закону №1023 визначені також способи доведення вищезгаданої інформації до відома споживачів, а саме, у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

При цьому, частиною першою статті 15 Закону №1023 прямо визначено, що інформація про продукцію не вважається рекламою.

Так, відповідно до пункту 13 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України №218 від 24.07.2002, маркування тютюнових виробів передбачає наявність такої інформації: на кожній одиниці тютюнової продукції (сигареті, цигарці тощо) - власна назва виробу; на кожній пачці, коробці або сувенірній коробці - найменування підприємства-виробника або тютюнової компанії; загальної та власної назви; наявність фільтрувального мундштука; кількість одиниць у пачці, коробці чи сувенірній коробці; відомості про вміст смол та нікотину, що входять до складу тютюнових виробів і виділяються з тютюновим димом під час їх куріння, які нанесені на зовнішню поверхню однієї меншої сторони пачки, коробки або сувенірної коробки та займають не менше 15 відсотків площини цієї сторони; основне медичне попередження споживачів тютюнових виробів та додаткове медичне попередження відповідно до чинного законодавства; позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України); штрихового коду.

Таким чином, розміщення одиниць тютюнової продукції із відповідним маркуванням у місці, в якому здійснюється реалізація таких виробів, є одним із заходів виконання суб`єктами господарювання вимог законодавства України щодо забезпечення прав споживачів на інформацію про продукцію, у зв`язку з чим зазначені дії не можуть розглядатись як реклама або стимулювання продажу у розумінні Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №420/869/21.

Як встановлено судом, до позивача застосовано штрафні санкції за порушення ч. 1 ст.16, ч.7 ст.12 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», а саме, розміщена інформація про тютюнові вироби у місці, де такі вироби базуються, з використанням кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торгівельного обладнання (TML, KENT, тощо); розміщення пристрою для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме, «JAOS JRIGINALS PUO» із використанням кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торгівельного обладнання; медичні попередження тютюнових виробів частково перекриваються цінниками.

Тобто, ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області дійшло висновку, що використання кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торгівельного обладнання, на яких розміщено тютюнові вироби, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, є рекламою (розповсюдженням) та стимулюванням продажу тютюнових виробів.

Надаючи оцінку таким висновкам контролюючого органу, суд враховує наступне.

Згідно з даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «М-ПОІНТ» зареєстровано за адресою: м. Дніпро, просп. О.Поля, б. 98Д. Одним із видів діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» є: Оптова торгівля тютюновими виробами.

На підтвердження обставин вчинення позивачем правопорушення, відповідачем надано до суду матеріали фотофіксації (фото).

Разом з цим, дослідивши наявне в матеріалах справи фото, судом встановлено, що на останньому зафіксовано наявність в торгівельному павільйоні ТОВ «М-ПОІНТ» вітрини із тютюновими виробами (пачки сигарет), з пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з цінами та назвами моделей цих пристроїв, які реалізується у торговому приміщенні. При цьому, будь-якої інформації, спрямованої на стимулювання продажу тютюну безпосередньо на тютюнових виробах та/або на будь-якому їх упакуванні, пристроях для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, із наданого до матеріалів справи фото не вбачається.

Вказане в акті порушення лише цитує норму статті 16 Закону №2899-IV, проте не розкриває його суть. Що саме було відмінне від кольору обладнання чи вітрини, які саме кольори, зображення, чи малюнки - з матеріалів справи встановити можливим не представляється.

Також, суд зазначає, що інформація щодо ціни та назв моделей цих пристроїв є заходом щодо забезпечення прав споживачів на інформацію про продукцію, відповідно до статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Також, слід зазначити, що згідно з статтею 8 Закону України «Про рекламу» №270/96-ВР від 03.07.1996 (далі Закон №270) розміщення (...) товару у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

З огляду на вказане правове регулювання, в сукупності із доказами дотримання спеціальних вимог провадження позивачем обраних видів господарської діяльності, суд дійшов висновку про те, що сам по собі продаж товариством тютюнових виробів або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, не може вважатися стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та як наслідок закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові №420/2004/22 від 19.01.2023 та на виконання вимог частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує їх при вирішенні даного спору.

Відтак, відповідачем під час судового розгляду не доведено, що позивач здійснював рекламу тютюнових виробів та пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Як встановлено судом, позивач здійснював продаж тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння і саме з цією метою товар був виставлений та представлений на вітринах торгівельного павільйону ТОВ «М-ПОІНТ».

Суд зазначає, що не можна вважати рекламою та стимулюванням продажу розміщення на вітрині тютюнових виробів, які реалізуються в магазині.

Щодо порушення вимог щодо попереджень на тютюнових виробах, які не повинні перекриватися цінниками, то суд зазначає, що з матеріалів справи встановити наявність таких порушень не представляється можливим.

У рішенні у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява №29979/04, пункт 70).

В той же час суд вважає, що приписи частини першої статті 16 Закону №2899 є двозначними у їх тлумаченні.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, які вплинуть на їхні конвенційні права (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. andOthers v. Bulgaria, заява №1365/07, пункт 39), «Олександр Волков проти України» (Oleksandr. Ukraine, заява №21722/11, пункт 170)).

Верховний Суд у постанові від 11.05.2022 у справі №640/10758/21 наголошує, що поняття «якість закону» (quality of law) або «принцип зрозумілих правил» (understandable rules) охоплює собою такі характеристики відповідного акта законодавства як, зокрема, чіткість, точність, недвозначність, зрозумілість, узгодженість, доступність, виконуваність, передбачуваність та послідовність. Ці характеристики стосуються як положень будь-якого акта (норм права, які в ньому містяться), так і взаємозв`язку такого акта з іншими актами законодавства такої ж юридичної сили.

Відтак, висновки відповідача про порушення вимог щодо зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, не відповідає вимогам законодавства.

За наслідками судового розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що позивач не здійснював рекламу тютюнових виробів, а здійснював їх продаж.

Суд вважає, що в даному випадку контролюючий орган допустив хибне трактування вищезазначеної норми Закону №2899-IV та надав помилкову оцінку діям позивача, що є неприпустимим, з огляду на що позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови про накладення фінансової санкції на суб`єкта господарювання за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення від 08.08.2024 № 000019 на суму 30 000 грн., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятої ним оскаржуваної постанови.

Натомість, позивачем доведено та надано достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення фінансової санкції №000019 від 08.08.2024 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про накладення фінансової санкції №000019 від 08.08.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ПОІНТ» понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник