Справа № 280/3016/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3016/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року (суддя Кисіль Р.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся 11.05.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком позивачу;

зобов`язати відповідача перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком позивачу з дати припинення з компенсацією втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 по справі №280/3016/23, яке набрало законної сили 07.02.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення її виплати та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

12.08.2024 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням зазначеного судового рішення. В обґрунтування заяви зазначає, що боржником судове рішення не виконується.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду, прийняти нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати звіт про виконання рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, навіть за відсутності в судовому рішенні зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії, ПФУ зобов`язаний здійснити перерахунок розміру пенсії в порядку, передбаченому Законом та нездійснення такого перерахунку є невиконанням рішення суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Приписами ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року та від 06 травня 2019 року по справі №826/9960/15.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 зазначила, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 по справі №280/3016/23, яке набрало законної сили 07.02.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення її виплати та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №74771831 щодо примусового виконання рішення суду у справі №280/3016/23.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження судом встановлено, що постановою державного виконавця від 15.08.2024 було закінчене виконавче провадження №74771831 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

Зокрема за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження судом встановлено, що у травні 2024 року на рахунок позивача в АТ «ОТП Банк» було перераховано пенсію за період з 01.06.2022 по 30.04.2024 у розмірі 39 376,00 грн.

Представник позивача в апеляційній скарзі зазначає, що у заяві про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не заперечує факт виконання пенсійним рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 по справі №280/3016/23, проте зазначає, що рішення виконано не у повному обсязі, оскільки будь-якої оцінки долученої до скарги довідки-перерахунок від 07.08.2024 судом не надано. В довідці в графі особливості зазначено «Не підлягають масовому перерахунку», «призначено за рішенням суду в твердому розмірі». Зі змісту довідки та доданої таблиці очевидно, що перерахунок не здійснено, пенсію нараховано у розмірі менше прожиткового мінімуму.

Крім того, із поданої представником позивача заяви встановлено, що 09.07.2024 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та просив: повідомити підстави невиплати пенсії з дати звернення із заявою про призначення пенсії 28.08.2018; повідомити підстави не виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року по справі № 280/3016/23, частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір пенсії; надіслати довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 за весь період з 28.08.2018 по червень 2024 у встановленому Законом розмірі та виписку з розпорядження - перерахунок пенсії; пенсію виплачувати в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від

07.08.2024 року повідомлено, що вищезазначені рішення суду виконані Головним управлінням в межах покладених зобов`язань.

Колегія суддів зауважує, що згідно мотивувальної частин рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 по справі №280/3016/23 встановлено, зокрема « Позивач отримував пенсію на рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». В грудні 2021 року ним відкрито рахунок в ОТП Банк. В січні 2022 року банком передано заяву до ГУ ПФУ в Запорізькій області. Виплату пенсії на рахунок в ОТП Банк не переведено. Таким чином відмова відповідача щодо поновлення позивачу виплати пенсії за віком на визначений пенсіонером банківський рахунок в АТ «ОТПБАНК» за заявою поданою представником є протиправною.»

Як вже було зазначено, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження судом встановлено, що у травні 2024 року на рахунок позивача в АТ «ОТП Банк» було перераховано пенсію за період з 01.06.2022 по 30.04.2024 у розмірі 39376,00 грн.

При цьому, станом на дату прийняття судом рішення у цій справі матеріали справи не містили будь-яких доказів повідомлення позивачем чи його представником інформації про відкриття позивачем рахунку в іншому ніж АТ «ОТП Банк» банку, що підтверджується скан-копією розпорядження про виконання вищезазначеного рішення суду та протокол розрахунку боргу.

З наданих документів вбачається, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3016/23 виконано в межах покладених на нього зобов`язань у добровільному порядку у відповідності до його резолютивної частини. Інших зобов`язань зазначеним судовим рішенням на Головне управління покладено не було.

Судом в межах справи № 280/3016/23 не досліджувалося питання щодо здійснення масового перерахунку пенсії позивача. Обставини щодо здійснення чи нездійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області масового перерахунку пенсії позивача, а також підстави нездійснення такого перерахунку судом не встановлювалися.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3016/23 на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області обов`язок щодо здійснення масового перерахунку пенсії позивача покладено не було.

При цьому, зі змісту заяви про встановлення судового контролю та апеляційної скарги вбачається, що позивач фактично не погоджується з діями відповідача щодо виплати пенсії через установу АТ «ОТП Банк» банку.

Отже, обставини та факти, на які посилається представник позивача, як на підстави, які свідчать про невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3016/23 у повному обсязі, судом під час розгляду справи не досліджувалися, оскільки не були предметом спору, а отже такі обставини не можуть встановлюватися та досліджуватися судом на стадії виконання судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Також слід наголосити, що у розумінні приписів статті 382 КАС України процесуальним законом передбачена можливість суду в порядку здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Натомість, такий процесуальний механізм судового контролю застосовується судом на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, оскільки дефініція статті 382 КАС України передбачає право суду на його застосування, а не обов`язок.

Необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав.

Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі 806/2594/16.

За встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставини та докази, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/3016/23 у встановленому законом порядку відсутні, а тому суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим, підстав для задоволення скарги скаржника та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко