Справа № 398/4541/24
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4541/24
Провадження №: 2-а/398/70/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" жовтня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

05.09.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сербін Б.О. звернувся в суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнавши причини його пропуску поважними; визнати протиправною та скасувати постанову №82 від 11.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову №82 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП. У вказаній постанові зазначено, що позивач в особливий період порушив правила військового обліку, а саме: будучи оповіщеним про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичної комісії, отримавши направлення для проходження обстеження 03.10.2024 року, будучи попередженим під особистий підпис про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі тривалого часу, тобто з 03.10.2023 року по 01.06.2024 рік та не повідомив про причини своєї неявки. Дану постанову позивач отримав 27.08.2024 року засобами поштового зв`язку. З вказаною постановою не згоден, оскільки військовим квитком на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 підтверджується, що останній не придатний до військової служби, запис від 1994 року та записом від 2006 року знятий з військового обліку. Однак, в жовтні 2023 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав направлення на проходження медичного огляду, надав всі документи після проходження останнього, а в травні знов отримав направлення на проходження медичного огляду та надав відповідну інформацію РТЦК та СП, про що у військовому квитку мається відмітка, а саме: штрих код №7. Вважає, що справу про адміністративне

правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки не порушив правила військового обліку, добровільно оновив дані та звертався до відповідача неодноразово, однак щодо нього було складено постанову за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення.

02 жовтня 2024 року представником відповідача було подано відзив на позов, відповідно до якого просив закрити провадження у справі з зв`язку з його необґрунтованістю та незаконністю, а постанову №82 винесену 11.06.2024 року залишити в силі, обґрунтовуючи це тим, що 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у третьому відділенні ІНФОРМАЦІЯ_5 та підлягає призову на військову службу під час загальної мобілізації. 03.10.2023 року ОСОБА_1 отримав направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 на проходження військово-лікарської комісії, при цьому був попереджений під особистий підпис про притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду. Після отримання направлення на проходження ВЛК, в період з 03.10.2023 року до 01.06.2024 року, позивач не завершив її проходження та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 і не повідомив про поважні причини своєї неявки, тим самим вчинив дії триваючого характеру, спрямовані на ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації шляхом ухилення від проходження ВЛК. Крім того, зазначив, що вклеєний у військово-обліковий документ «штрих-код» сам по собі не містить інформацію про придатність чи не придатність військовозобов`язаного, а є лише електронним посиланням для спеціального зчитувального пристрою, за допомогою якого можна перевірити дані конкретної особи в інформаційній базі «Оберіг». За даними вищевказаної бази та інформації, яка зафіксована у обліковій картці ОСОБА_1 , відсутня інформація про ступінь придатності до військової служби, в зв`язку з умисним затягуванням з боку позивача з її проходженням. Саме умисне затягування проходження ВЛК з боку ОСОБА_1 і стало підставою для складання адміністративного протоколу та притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Внаслідок вчинення протиправних дій з боку позивача, 01.06.2024 року відносно останнього було складено адміністративний протокол №82, а за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи 11.06.2024 року було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. 19.05.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 210 викладено в новій редакції та доповнено частиною третьою. Враховуючи те, що правопорушення, вчинене позивачем, носить триваючий характер, та на час винесення спірної постанови строки, передбачені ст. 38 КУпАП, не закінчились, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності було правомірним.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без його та позивача участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

11.06.2024 року по справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 82, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 в особливий період порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», вимоги п. 4 Додатку 2 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 року тим, що будучи оповіщеним про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичної комісії, отримавши направлення для проходження обстеження 03.10.2024 року, будучи попередженим під особистий підпис про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі тривалого часу, тобто з 03.10.2023 року по 01.06.2024 рік та не повідомив про причини своєї неявки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при

нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 3, 10 ст. 1 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і далі Закон в редакції станом на 03.10.2023 року) військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (тут і далі Закон в редакції станом на 03.10.2023 року) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Приписами Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (тут і далі Постанова в редакції станом на 03.10.2023 року) на військовозобов`язаних, серед іншого, покладено обов`язок прибувати за викликом до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, проходити медичний огляд згідно з рішенням військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, невиконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вищезазначених вимог є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За таких обставин, днем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил військового обліку, вчиненого шляхом непроходження медичного огляду згідно з рішенням військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, є день коли військовозобов`язаний не приступив до проходження медичного огляду або ухилився від такого огляду.

Судом встановлено, що позивач особисто отримав направлення для проходження медичного огляду від 03.10.2023 року. При цьому, з витягу з Журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, наданого відповідачем, вбачається, що терміном проведення ВЛК є 03.10.2023 року.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Станом на жовтень 2023 року редакція ст. 210 КУпАП не містила третьої частини, якою була доповнена лише Законом №3696-IX від 09.05.2024 року, що набрав чинності 19.05.2024 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за дії, вчиненні в жовтні 2023 року, на підставі закону про адміністративну відповідальність, який набрав чинності у травні 2024 року, а відтак в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у справі, які складаються із судового збору, в розмірі 484,48 грн., сплаченого позивачем при подачі позову, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 242, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №82 від 11 червня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Суддя О.В.Авраменко