Справа № 607/15252/24
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2024 Справа №607/15252/24 Провадження №2-а/607/323/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника відповідача Дживри С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Матвіяс Андрій Богданович до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

11.07.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Матвіяс Андрій Богдановича, звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №530846 від 05.06.2024 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді попередження та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, що 07.04.2024 у м. Тернопіль інспектор 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Слобода Павло Ігорович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1843769.

Цим рішенням суб`єкт владних повноважень притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу.

Згідно Постанови 06.04.2024 о 22:44 по вулиці «Над Ставна», 16 в місті Тернопіль Позивач, керуючи автомобілем Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху на дорозі, де є дві смуги руху в одному напрямку, чим порушив пункт 11.4. Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджуючись з таким рішення, 17.04.2024 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою про скасування такої постанови як протиправної.

01.05.2024 Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області відкрив провадження у адміністративній справі №607/9421/24 за позовною заявою, а 09.05.2024 начальник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України скасував оскаржувану постанову, а справу направив на новий розгляд.

За клопотанням згаданого Управління у зв`язку з скасування постанови, 10.05.2024 Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області закрив провадження у адміністративній справі № 607/9421/24.

21.06.2024 на адвокатський запит представник позивача отримав відповідь Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 124аз/41/33/01-2024 від 20.06.2024, з якої стало відомо, що 05.06.2024 стосовно Позивача повторно винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 530846.

До відповіді додана копія такої постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності вже за ст. 125 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді попередження.

Згідно Постанови 06.04.2024 о 22:44 на перехресті вулиці Руської та вулиці Старий Поділ в місті Тернополі Позивач, керуючи транспортним засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч під час виїзду з перехрещення проїзних частин дороги, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги пункту 10.5. ПДР.

Позивач стверджує, що такого правопорушення не вчиняв, і взагалі 06.04.2024 порушень ПДР не допускав, тому Постанова оскаржується повністю.

У Постанові вказано, що місцем вчинення Позивачем правопорушення є перехрестя вулиць Руської та Старий Поділ в місті Тернополі.

Однак, згідно загально доступних карт міста Тернополя в мережі Інтернет вулиця Старий Поділ в м.Тернополі не перетинає вулицю Руську, не примикає до неї, тобто не утворює перехрестя.

Суть інкримінованого правопорушення зводиться до того, що Позивач, керуючи транспортним засобом, при повороті ліворуч під час виїзду з перехрещення проїзних частин дороги здійснив виїзд на смугу зустрічного руху.

Однак перевірити, чи дійсно Позивач міг виїхати транспортним засобом на зустрічну смугу руху при проїзді перехрещення проїзних частин вулиць Руської та Старий Поділ в місті Тернополі, неможливо, оскільки такі вулиці розміщенні фактично паралельно по відношенню одна до одної і їх проїзні частини не перехрещуються.

Крім того, Позивач стверджує, що 06.04.2024, керуючи своїм автомобілем, порушень ПДР не допускав, діяв відповідно до дорожньої обстановки.

Відтак, з підстав вищевикладеного, просить суд позов задоволити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

29.07.2024 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього, оскільки візуальна інформація відеофіксації відображає факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а також місце вчинення такого правопорушення.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Попередньо представником позивача подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд враховує таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Разом з тим, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду є поважними, а тому заява представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що 07.04.2024 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1843769, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В подальшому, рішенням про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та надсилання справи на новий розгляд, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1843769 від 07.04.2024 винесену інспектором взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Слободою П.І., стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень - скасовано, а справу про адміністративне правопорушення направлено на новий розгляд.

05.06.2024 заступником командира роти 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ст.лейтенантом поліції Зеленецьким М.Б. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 530846, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 06.04.2024 о 22 год. 44 хв. в м.Тернополі перехрестя вул.Руська і вул.Старий Поділ, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч під час виїзду з перехрещення проїзних частин дороги, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги пункту 10.5. ПДР.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.1ст.23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 2.3 рішення Конституційного суду України N 5-рп/2015 від 26,05.2015 "у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, відповідачем до відзиву долучено диск із відеозаписом із нагрудної камери інспектора поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він керуючи транспортним засобом марки засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч під час виїзду з перехрещення проїзних частин дороги, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги пункту 10.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 125 КУпАП.

Статтею 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Так, пунктом 10.5 ПДР передбачено, що поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини.

Тобто, у виниклому між сторонами спорі відповідач повинен належними та допустимими доказами довести, що ОСОБА_1 , всупереч положень ПДР здійснив виїзді з перехрещення проїзних частин, таким чином, що транспортний засіб опинився на смузі зустрічного руху.

Водночас, Суд не приймає до уваги доводи представника позивача, що вулиця Старий Поділ в м. Тернополі не перетинає вулицю Руську, не примикає до неї, тобто не утворює перехрестя, тому позивач не міг виїхати транспортним засобом на зустрічну смугу руху при проїзді перехрестя, оскільки такі вулиці розміщенні фактично паралельно по відношенню одна до одної і їх проїзні частини не перехрещуються, оскільки вказані доводи спростовуються листом №135 від 24.07.2024 Відділу технічного нагляду Виконавчого комітет Тернопільської міської ради, згідно якої ділянка перехрещення, прилягання магістральних вулиць Руська та Старий Поділ в м.Тернополі, є перехрестям.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У спірній постанові про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №530846 від 05.06.2024 вказано, що до постанови додаються матеріали відеофіксації.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача встановлено наявність відеозапису із камери відеореєстратора автомобіля та нагрудних камер патрульних поліцейських .

Суд, дослідивши відеозапис на цифровому носії інформації DVD-R, поданому представником відповідача на доведення правомірності дій працівників поліції встановив, що водій транспортного засобу Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи із вулиці Старий Поділ та перетинаючи вулицю Руська, здійснив проїзд перехрестя у відповідності до Правил дорожнього руху, оскільки проїзд даного перехрестя передбачено дорожніми знаками та розміткою, також світлофором, проте в дану пору доби він був в режимі жовтого миготливого (наближаючись до перехрестя з миготливим жовтим сигналом світлофора, водій повинен керуватись правилами проїзду рівнозначних перехресть). Таким чином, зі змісту матеріалів відеофіксації не вбачається порушення позивачем п.10.5 ПДР України, а саме те, що останній керуючи транспортним засобом марки засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч під час виїзду з перехрещення проїзних частин дороги, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові серії БАД №530846 від 05.06.2024, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 10.5 (в) Правил дорожнього руху та зазначеної статті КУпАП, матеріали справи не містять. Оглянутий в судовому засіданні відеозапис з автореєстратора патрульного автомобіля також не містить таких відомостей.

Суд вважає необхідним зазначити, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Крім того, суд зазначає, що факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі №686/11314/17.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів порушень, які передбачені пунктом 10.5 ПДР України матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Частиною першою ст. 274 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 статті 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відтак, суд вважає, що оскільки відповідачем не надано суду доказів на доведення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП України, зокрема порушення п.10.5 ПДР України, тому оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.7, 9, 125, 247, 251, 252 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення з вказаним адміністративним позовом до суду.

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Матвіяс Андрій Богданович до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №530846 від 05.06.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса місця знаходження: вул. Федора Ернеста, 3, м.Київ, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич