Справа № 157/1722/24
Суддя: Ходачинський Р. О.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1722/24
Провадження № 2-а/157/82/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

представника позивача Федчика С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 82 від 11.01.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5100 грн, за те, що військовозобов`язаний в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» безпідставно не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП; відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення призначення на особливий період; всупереч вищезазначеним вимогам законодавства 11.01.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , на АДРЕСА_1 виявлено адміністративне правопорушення, що вчинив військовозобов`язаний, а саме: не прибув до територіального центру за викликом по повістці, яку отримав 22.12.2023.

Вважає зазначене рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 , отримавши 22.12.2023 повістку про виклик на 26.12.2023, з`явився у зазначений день до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки ОСОБА_1 є батьком трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, то на підставі абз. 4 ч. 1 ст. 23 «Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в ред. від 30.06.2023) 26.12.2023 подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву із додатками для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Крім того, 26.12.2023 його направлено на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби, проходження якої він зміг завершити лише 04.01.2024.

Під час проходження ним військово-лікарської комісії, ІНФОРМАЦІЯ_2 29.12.2024 йому вручалася ще одна повістка на 01.01.2024 для завершення проходження цієї комісії. Тому ОСОБА_1 виконав обов`язок, передбачений ст. 22 «Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в ред. від 30.06.2023) та вимоги повістки щодо явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що було відомо посадовим особам цього центру. Таким чином, в його діях відсутні подія і склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що в ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Також зазначив, що всупереч статтям 279, 280 КУпАП він ні письмово, ні усно не повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, внаслідок чого він не зміг взяти в ній участь, скористатися в повній мірі своїми правами та захистити свої інтереси. Оскаржувана постанова до нього не надходила і про її існування він не знав до 09.10.2024 року, коли на роботі колега йому сказала, що при впорядкуванні військового обліку найманих працівників вона виявила, що він числиться як боржник. Того ж дня він звернувся до Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області, де вперше і дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності та отримав копію оскаржуваної постанови.

Підтверджуючи зазначені обставини наявними у нього доказами, позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 82 від 11.01.2024, а провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, а саме судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою від 11.10.2024 позивачу поновлено пропущений строк для звернення до суду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено провести у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, участі свого представника в судовому засіданні не забезпечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 82 від 11.01.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, та накладено до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень (а.с. 8).

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він у порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», не прибув до територіального центру за викликом по повістці, яку отримав 22.12.2023, що було виявлено 11.01.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, порушив позивач, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_4 від 09.01.2024 № 189, що адресоване ОСОБА_1 у відповідь на його заяву № 33 від 26.12.2023 (а.с. 10), підтверджується факт звернення позивача ОСОБА_1 26.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто прибуття за повісткою від 22.12.2024. Відповідно до поданих позивачем документів він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (із змінами) терміном до 26.12.2024.

Згідно з копією повістки для проходження ВЛК від 29.12.2023, ОСОБА_1 необхідно було прибути 01.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.30 год для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії (а.с. 11).

04.01.2024 року комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнаний обмежено придатний до військової служби за гр. ІІ ст. 61б, 54в, 10б, Наказу МОХ № 402-2008 № 490-2023р., що підтверджується копією сторінок військового квитка позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 9). Запис у військовому квитку зроблений з підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_4

Судд вважає, що подані з позовною заявою документи повністю підтверджують обставини, зазначені позивачем у позовній заяві, а також той факт, що позивач ОСОБА_1 у період з дня отримання повістки 22.12.2023 року, до дня складення постанови № 82 за справою про адміністративне правопорушення 11.01.2024, прибував до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема він подав заяву на відстрочку від призову на військову службу, отримав повістку для проходження ВЛК та пройшов військово-лікарську комісію.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, не подав до суду доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Під час судового засідання представник позивача зробив заяву про надання позивачу строку для подання доказів щодо понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. З метою надання можливості подати докази на підтвердження таких витрат та заперечення на такі докази, суд вважає за необхідне питання розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу вирішити після надходження відповідних доказів у строк, встановлений ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 82 від 11.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 24 жовтня 2024 року о 12:00 годині, надавши позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення.

Повний текст рішення суду складений 23.10.2024.

ГоловуючийРоман ХОДАЧИНСЬКИЙ