Справа № 144/1457/24
Суддя: Магдяк Н. І.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/1457/24
Провадження № 2-а/144/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2024 р.

Теплицький районний суд Вінницької області в складі :

головуючої судді Магдяк Н. І.

за участю секретаря судових засідань Москаленко Ж.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Даценка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в с-щі Теплик адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить поновити пропущений строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення №286 від 30 серпня 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, вказану постанову визнати протиправною та скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовує тим, що 22.08.2024 року відносно нього старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 -капітаном ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, але в постанові винесеній начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17000 гривень.Кваліфікація діяння, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, відрізняється від кваліфікації діяння, зазначеного в постанові і його притягнуто до адміністративної відповідальності за іншою статтею. Також постанова не відповідає вимогам закону, оскільки в описовій частині постанови зазначається, що адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП вчинив ОСОБА_4 , а в резолютивній частині цієї ж постанови зазначено, що визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17000 гривень.

Вважає, що постанова є протиправною ще й із тієї підстави, що його не було сповіщено про дату та час розгляду справи. В постанові неправомірно зазначено, що він повідомлений про час, дату розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином, про що начебто свідчить підпис у відповідній графі протоколу. Але в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.08.2024 року, складеним відносно нього старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 - капітаном ОСОБА_3 , у відповідній графі не зазначена дата і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.У його відсутність, без повідомлення про дату та час розгляду справи, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 прийняв відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17000 гривень.

Також позивач вказує, що постанову в справі про адміністративне правопорушення від 30.08.2024 року він отримав поштою 10.09.2024 року і розписався в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, конверт не зберігся, дізнався в Теплицькому поштовому відділенні трек (номер відправлення) - 679, а тому пропустив строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення. Вважає за необхідне визнати причину пропущення строку для оскарження даної постанови поважною, і поновити строк для оскарження.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, отримавши позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, подав до суду відзив, в якому просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення. Зокрема вказується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . 02.08.2024 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи військовозобов`язаним, відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України» та відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» (в чинній редакції) отримав повістку №6176 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду ВЛК на 15:00 год. 09.08.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується його підписом в розписці до повістки.Громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та по повістці на 15:00 годині 09.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним №6399 від 12.08.2024 року та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на сьому добу за вхідним №6570 від 16.08.2024 року. 22.08.2024 року, в супроводі працівників відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 - капітаном ОСОБА_3 складено протокол №286 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (за вхідним №6738 від 22.08.2024 року) відносно ОСОБА_1 Останнього було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 30 хв. 30.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу позивачем власноручно зазначено: «Вину визнаю».Громадянин ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі.Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 22.08.2024 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. 30.08.2024 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомленим про час і дату розгляду, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 30.08.2024 року постановою №286 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000.00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Вважають, що відповідачем з дотриманням вимог КУпАП було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частин 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», у зв`язку з неприбуттям військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на дату й час, вказані у повістці №6349. Звертають увагу суду, що в постанові №286 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 було допущено описку, а саме в описовій частині помилково зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_1 », а також в резолютивній частині помилково зазначено «ч. 3 ст. 210 КУпАП» замість «ч. 3 ст. 210-1 КУпАП» та рішенням про виправлення описки №9335 від 31.08.2024 року, було виправлено описку, допущену в постанові №286 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Вважають, що матеріали справи про адміністративне правопорушення №286 містять належні та допустимі докази, з яких встановлено факт неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 на час і дату, вказані в отриманій ним повістці, а відтак порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи, бажав, щоб справу розглядали без нього. Справу було розглянуто за відсутності позивача, оскільки останній не прибув на розгляд, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також особисто заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Тому просять позов залишити без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що його мати -інвалід, того не з`явився за викликом по повістці. При складанні щодо нього протоколу не було дотримано вимог ст. 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Представниквідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - Даценко В.В. просить в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснив, що наявність підстав для відстрочки у позивача не звільняло його від обов`язку щодо явки за повісткою в ТЦК, тому відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , має посвідчення серії НОМЕР_2 . З 07 грудня 1994 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що стверджується витягом з реєстру територіальної громади.

22 серпня 2024 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 було складено протокол №286 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що 22.08.2024 року працівниками відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 в порядку адміністративного затримання було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 як такого, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення: громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 02.08.2024 року отримав повістку №6176 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15 годину 09 серпня 2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №6349 від 09.08.2024 р. Крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. №6399 від 12.08.2024 р. та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-у добу за вх. №6570 від 16.08.2024 р„ чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210 -1 КУпАП. За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.210-1 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, то громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.З ст.210-1 КУпАП.

Примірник вказаного протоколу про адміністративне правопорушення був виданий ОСОБА_1 без зазначення місця, часу та дати розгляду справи про адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що він складений за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі ОСОБА_1 вину за вказаною статтею визнав, просив справу розглядати без нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків потерпілих якщо вони є; пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, має провадитися розгляд справи про адміністративне правопорушення; протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер правопорушення.

Отже, відповідно до викладеного, орган чи посадова особа уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

30 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , було винесено постанову № 286 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до резолютивної частини якої визнано громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в межах санкції, яка була чинною на час вчинення ним адміністративного правопорушення, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок). В постанові викладена суть адміністративного правопорушення: громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 02.08.2024 року отримав повістку №6176 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15 годину 09 серпня 2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте громадянин ОСОБА_4 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №6349 від 09.08.2024 р. Крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. №6399 від 12.08.2024 р. та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-у добу за вх. №6570 від 16.08.2024 р„ чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210 -1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п"ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

З трекінгу про відстеження поштового відправлення, яким надіслана постанова про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вбачається, що воно прийняте 30 серпня 2024 року в селищі Теплик, вручено особисто ОСОБА_1 10 вересня 2024 року.

В рішенні про виправлення описки від 31 серпня 2024 року, прийнятому начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , вказується, що в постанові №286 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 було допущено описку, а саме в описовій частині помилково зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_1 », а також в резолютивній частині помилково зазначено «ч. 3 ст. 210 КУпАП» замість «ч. 3 ст. 210-1 КУпАП». Постановлено: виправити описку в описовій частині постанови №286 та вважати вірним запис « ОСОБА_1 », а також виправити описку в резолютивній частині постанови №286 та вважати вірним запис «ч. 3 ст. 210-1 КУпАП».

Підтверджень того, що це рішення вручалось ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом».

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Протокол №286 про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а постановою про адміністративне правопорушення накладено стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Крім того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку виправлення описок у формі рішення, не можливе виправлення помилок в резолютивній частині постанови, якщо вони стосуються кваліфікації правопорушення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова №286 про накладення адміністративного стягнення від 30 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП накладено штраф в розмірі 17000,00 гривень, прийнята не у способи, що передбачені Конституцією та законами України, тому є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Постанова про адміністративне правопорушення прийнята відносно ОСОБА_1 30 серпня 2024 року, отримана ним 10 вересня 2024 року, на розгляд адміністративний позов поступив 20 вересня 2024 року, тому поновленню підлягає строк оскарження постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У постанові від 18 березня 2020 року № 543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, а тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом згідно банківської квитанції від 20 вересня 2024 року було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн, а тому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, підлягає судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251, 254-256, 283, 286, 294, 317, 317-1 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Поновити пропущений строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення №286 від 30 серпня 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову №286 від 30 серпня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Суддя: