Справа № 520/11358/24
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року № 520/11358/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області(майдан Свободи, 5, 3 під.2 пов.,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.03.2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років передбаченому ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 Адреса: АДРЕСА_2 призначити пенсію за вислугою років з 22.10.20223р. передбаченому ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є протиправним та таким, що порушують право позивача на належний соціальних захист та справедливий рівень грошового забезпечення.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження в частині позовних вимог по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Від відповідача відзив на адміністративний позов до суду надійшов. Відповідач вважає, діяв в межах повноважень, встановлених законом, та просили відмовити позивачу у задоволенні позову.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах МВС України, в період з 04.09.1990 до 14.03.2013, звільнений у запас у званні «майора міліції» на підставі Наказу ГУ МВС України в Харківській області від 14.03.2013 №70 о/с у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

МВС України направлено 27.02.2024 до ГУ ПФУ в Харківській області подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Рішенням від 18.03.2024 ГУ ПФУ в Харківській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, з підстав набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача звернувся до суду з позовом.

Суд вирішуючи справу по суті виходив з такого.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 2 статті 5 Закону №2262-ХІІ передбачено, що на підставах, установлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначаються також пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, позбавленим військових або спеціальних звань (у тому числі під час перебування їх у запасі або у відставці), а також звільненим зі служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та членам їх сімей.

Відповідно до статті 5-1 Закону №2262-ХІІ особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, поновленим у військовому (спеціальному) званні, крім осіб, звільнених зі служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, пенсії призначаються на умовах і за нормами, встановленими цим Законом, якщо вони на день позбавлення військового (спеціального) звання мали право на пенсію за вислугу років або по інвалідності.

З аналізу цієї норми слідує, що положення «якщо вони на день позбавлення військового (спеціального) звання мали право на пенсію за вислугу років або по інвалідності» - стосується осіб які при звільненні були позбавлені спеціального звання, але крім випадку, коли таке звільнення відбулось у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища.

Військове (спеціальне) звання невід`ємна передумова та гарантія надання особі певного пакету пільг, який заохочує до проходження служби. Тому позбавлення такого звання нерозривно тягне за собою позбавлення особи права на відповідні пільги.

Відтак, наявність рішення суду, що набрало законної сили, щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення саме по собі не тягне позбавлення особи права на пенсію за вислугою років передбачену Законом №2262-ХІІ. Ключовим є саме позбавлення особи спеціального статусу, що давав право на призначення такого виду пенсійної виплати - військового (спеціального) звання.

Щодо позивача, Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2012 у справі №5-4817к12 змінено Вирок Апеляційного суду Харківської області: виключено з його резолютивної частини рішення про позбавлення ОСОБА_1 -о., на підставі ст. 54 КК України, спеціального звання майор міліції (…). Виключено кваліфікуючу ознаку одержання хабаря, як поєднане із його вимаганням.

Як вбачається з Витягу з Наказу ГУ МВС України в Харківській області від 14.03.2013 №70 о/с позивача було звільнено у запас у званні «майора міліції».

У матеріалах справи наявна довідка №15 від 19.01.2024 ГУ МВС в Харківській області про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», видана позивачу як «майору міліції».

Відтак, позивач завершив службу в правоохоронних органах у званні «майора міліції» та на момент подання документів на призначення пенсії до ГУ ПФУ в Харківській області не був позбавлений Військове (спеціальне) звання.

Відповідно до положень частини 4 Примітки до статті 368 КК України (у редакції, що діяла на час розгляду кримінальної справи), вимаганням хабара визнається вимагання службовою особою хабара з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабара, або умисне створення службовою особою умов, за яких особа вимушена дати хабара з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Оскільки кваліфікуюча ознака, що включала використання посадового становища, виключена судом з кваліфікації дій позивача, посилання на неї відповідачем при ухваленні рішення про відмову у призначення пенсії є помилковим.

Згідно з даними Виписки з розрахунку вислуги років для призначення пенсії Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МСВ України від 12.02.2024, на день звільнення у позивача наявна вислуга років для призначення пенсії 34 роки 00 місяців 28 днів (з них 24 роки 05 місяців 14 днів календарної вислуги; 09 років 07 місяців 14 днів пільгової).

Відповідно до положень пункту «а», частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, Пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Оскільки на момент звернення за призначенням пенсії позивач виконав вимоги Закону №2262-ХІІ: наявність військового (спеціального) звання та необхідна кількість календарної вислуги, тому відмова пенсійного органу в призначенні пенсії за Законом №2262-ХІІ не може ґрунтуватися виключно на підставі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину.

Відтак, суд дійшов висновку, що рішення від 18.03.2024 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати ГУ ПФУ в Харківські області призначити позивачу пенсію, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Зобов`язавши відповідача врахувати періоди роботи позивача до пільгового стажу, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

Крім того, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Виходячи з принципу «належного врядування», суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

З урахуванням викладеного суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача в даному спорі, є зобов`язання відповідача повторно розглянути подання від 27.02.2024 про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням правової оцінки, викладеної у рішенні суду за наслідками розгляду цієї справи.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під.2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.03.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років передбаченому ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути подання від 27.02.2024 про призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років передбаченому ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням правової оцінки, викладеної у рішенні суду за наслідками розгляду цієї справи.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов