Справа № 520/6048/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 р. №520/6048/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3, під.2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувсь до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії за віком № 27272/03-16 від 06.09.2023 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до страхового стажу період роботи з 28.12.1993 по 05.02.1997 на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева» (МСЧ шахти імені Румянцева) на посаді економіста, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1983 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування і виплату недоотриманої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суми пенсії з 26.07.2023 р.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцевої О.В. від 19.03.2024 відкрито провадження у даній справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2024, у зв`язку зі звільненням судді, призначено повторний автоматичний розподіл даної справи. За результатами проведення повторного автоматичного розподілу вказана справа передана на розгляд судді Мороко А.С.

Ухвалою суду від 18.06.2024 справу № 520/6048/24 прийнято до провадження судді Мороко А.С.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ГУ ПФУ в м. Києві протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 28.12.1993 по 05.02.1997 р. на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева» (МСЧ шахти імені Румянцева) на посаді економіста, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1983, з огляду на розбіжність між датою про звільнення та датою в наказі про звільнення. Позивач зазначає, що не може нести тягар відповідальності за заповнення трудової книжки, що входить до обов`язків саме роботодавця, а уточнюючі довідки позивач позбавлений можливості надати самостійно, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території. Враховуючи вказане, позивач просить суд скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії за віком № 27272/03-16 від 06.09.2023 ОСОБА_1 та здійснити нарахування і виплату недоотриманої ОСОБА_1 суми пенсії з 26.07.2023.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачам через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувачів, що підтверджується електронною роздруківкою.

Представником ГУ ПФУ в м. Києві надано відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що у трудовій книжці позивача вбачається розбіжність між датою про звільнення та датою в наказі про звільнення за період з 28.12.1993 по 05.02.1997, а позивачем не надано до ГУ ПФУ в м. Києві уточнюючої довідки про вищезазначений період роботи відповідно до Положення № 637. Відтак, відповідач вважає, що відсутні підстави для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії за віком № 27272/03-16 від 06.09.2023 ОСОБА_1 .

Представник ГУ ПФУ в Харківській області надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що до страхового стажу не зараховано запис № 25 трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1983, а саме період з 28.12.1993 по 05.02.1997.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та з 26.07.2023 р. отримує пенсію за віком згідно Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується розрахунком пенсії позивача (а.с. 71).

30.08.2023 р. позивач звернувся через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності, вказана заява ОСОБА_1 розглянута ГУ ПФУ в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії за віком № 27272/03-16 від 06.09.2023 р. ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу періоди роботи, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 від 18.10.1983 р., з 28.12.1993 по 05.02.1997 р. на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева» на посаді економіста, оскільки вбачається розбіжність між датою про звільнення та датою в наказі про звільнення. З огляду на вказане, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з 30.08.2023.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1983, ОСОБА_1 28.12.1993 прийнятий на посаду економіста на підприємство «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева» на підставі наказу №464-п від 27.12.1993 р. (запис №24); 05.02.1997 ОСОБА_1 звільнений з посади економіста на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева», за скороченням чисельності штату робітників, відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 40 КЗпП України, на підставі наказу №214 від 04.12.1996 р. (запис №25 в трудовій книжці).

ГУ ПФУ в м. Києві не зараховано до страхового стажу позивача період з 28.12.1993 по 05.02.1997 року, оскільки у записі трудової книжки виявлено розбіжності у даті наказу про прийняття на роботу 27.12.1993 (а.с. 15) та даті дійсного зарахування на роботу 28.12.1993.

Так, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 (надалі також -Інструкція №58, в редакції, чинній у періоди роботи позивача).

Так, згідно з пунктом 1.1. Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції №58).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції №58).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (пункт 2.4.Інструкції №58).

Відповідно до підпункту «е» пункту 2.18 Інструкції №58 до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи (п.2.26 Інструкції №58).

У даному випадку, ГУ ПФУ у м. Києві піддано сумніву достовірність записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 18.10.1983, оскільки у записі трудової книжки виявлено розбіжності у даті наказу про прийняття на роботу 27.12.1993 (а.с. 15) та даті дійсного зарахування на роботу 28.12.1993.

Суд не приймає до уваги вказаний аргумент відповідача, як підставу для незарахуванню позивачу до страхового стажу періоду роботи з 28.12.1993 по 05.02.1997 року, оскільки, як вбачається з п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Поряд з цим, судом враховано, що записи №№ 24,25 у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 18.10.1983, якими посвідчено страховий стаж позивача в спірні періоди роботи не містять виправлень, закреслень, містять відтиски печаток підприємства та не є такими, з яких неможливо встановити факт належності трудових книжок позивачу та роботи позивача на відповідних посадах на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева», з огляду на що, доводи відповідача, що виявлені ним недоліки трудової книжки є підставою для неврахування зазначених в ній періодів роботи до страхового стажу позивача, суд відхиляє як безпідставні.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, в свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суд від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Також суд враховує, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 307/541/17 року, який виклав у постанові від 19.12.2019.

Водночас, у випадку недостатності наданих документів, або необхідності надання додаткових документів відповідач мав скористатись своїм правом на витребування таких документів у роботодавця позивача відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, чи запропонувати позивачу надати такі документи відповідно до абз. 4 п. 1,8 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, чого відповідачем зроблено не було.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 №227/516/17, від 18.11.2022 у справі № 560/3734/22.

При цьому, суд звертає увагу, що, як зазначив позивач у позовній заяві, підприємство «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева» знаходиться на непідконтрольній українській владі території .

Однак, відсутність можливості отримання додаткових відомостей та довідок, через тимчасову окупацію території, на якій розташоване підприємство, на якому працював позивач, не може бути підставою для відмови особі у зарахуванні стажу роботи, при його підтвердженні записами в трудовій книжці та не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист та пенсійне забезпечення

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії за віком № 27272/03-16 від 06.09.2023 громадянину ОСОБА_1 є протиправним та таким, що прийнято з формальних (поверхневих) підстав, обмежує позивача у законодавчо встановленому праві, покладаючи на нього надмірний тягар негативних наслідків спірних правовідносин за відсутності його вини, з таких підстав, враховуючи те, що територіальним органом пенсійного фонду не використано свої право на витребування додаткових документів у роботодавця позивача задля з`ясування дати прийняття та звільнення позивача з посади у спірний період, враховуючи відсутність сумнівів у ГУ ПФУ в Києві щодо достовірності самої трудової книжки позивача.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування рішення ГУ ПФУ в м. Києві про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком № 27272/03-16 від 06.09.2023, з огляду на що до страхового стажу позивача ГУ ПФУ в м. Києві (як територіального органу пенсійного фонду, який розглядав заяву про перерахунок пенсії позивача) слід зарахувати період роботи з 28.12.1993 по 05.02.1997 на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева» (МСЧ шахти імені Румянцева) на посаді економіста, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1983.

Щодо дати, з якої позивачу слід провести перерахунок та виплату пенсії, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ч.4 ст. 45 Закону № 1058, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відтак, враховуючи, що судом встановлено протиправність рішення ГУ ПФУ в м. Києві про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 28.12.1993 по 05.02.1997 на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева», а позивач звернувся до територіального органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії 30.08.2023, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області (як територіального органу пенсійного фонду, де перебуває на обліку позивач) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2023, як першого числа наступного місяця, у якому позивачем подано заяву про перерахунок пенсії.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3, під.2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії за віком № 27272/03-16 від 06.09.2023 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період роботи з 28.12.1993 по 05.02.1997 на підприємстві «Медико-санітарна частина шахти імені Румянцева» (МСЧ шахти імені Румянцева) на посаді економіста, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.10.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.09.2023 року з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко