Справа № 400/2436/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/2436/24

Категорія:112010201 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:18.06.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішних справ України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ (далі МВС) України про:

- визнання протиправною бездіяльності Державної Установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області" (далі ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області) щодо підготовки і надання до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року із обов`язковим зазначенням у них відомостей про розмір посадового окладу та окладу за військове звання які обраховуються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі Постанова №704) з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру моєї пенсії згідно норм чинного законодавства.

- зобов`язання ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" підготувати та надати до ГУПФ України в Миколаївській області оновлену довідку про розмір мого грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ), положень Постанови №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір посадового окладу та окладу за військове звання, які обрахувати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)та премії, для проведення перерахунку основного розміру моєї пенсії з 01 лютого 2023 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідач протиправно не оформив та не направив до органу Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії позивача. Позивач вказував, що у цій довідці відповідач повинен визначити грошове забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнта на розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня календарного року, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри усіх додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відсутні законні підстави для виготовлення та направлення до ГУПФ України в Миколаївській області затребуваної оновленої довідки про розмір основного та додаткових видів грошового забезпечення за посадою позивача, враховуючи прожитковий мінімум станом на 01 січня 2023 року, оскільки не володіє іншою інформацією, крім інформації Державної служби України з надзвичайних ситуацій про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за посадами осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту станом на 05 березня 2019 року та 19 листопада 2019 року. У відзиві зазначено, що позивачу видана довідка про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, яка складена згідно з вимогами чинного законодавства.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року позов ОСОБА_1 до МВС України задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області", яка полягає в неоформленні та ненаправленні до ГУПФ України в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №704, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2023 року основного розміру пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язано МВС України оформити та направити до ГУПФ України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ з урахуванням положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2023 року пенсії ОСОБА_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань МВС України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

В апеляційній скарзі МВС України ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Величина для розрахунку розмірів посадових окладів військовослужбовців фактично залишається незмінною (1 762 грн.) з березня 2018 року. Враховуючи зазначене, підстав для виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року немає. Виходячи з викладеного, МВС України, як суб`єкт владних повноважень в спірних правовідносинах, не порушувало прав та законних інтересів позивача в сфері публічно-правових відносин;

- станом на момент ухвалення судом першої інстанції ухвали про заміну відповідача органом, уповноваженим на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема позивачу, довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії, відповідно до наказу ГСЦ МВС від 29 квітня 2024 року №77 та наказу МВС від 21 червня 2024 року №432 є Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, а не МВС України;

- суд першої інстанції незважаючи на те, що ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" не є відповідачем (стороною) у справі, в п.2 резолютивної частини рішення визнає протиправною бездіяльність ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області", яка полягає в неоформленні та ненаправленні до ГУПФ України в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року. Таким чином судом першої інстанції визнано протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області"), який не є відповідачем (стороною) у справі, що, в свою чергу, свідчить про ще одне грубе порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги МВС України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Миколаївській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ.

ОСОБА_1 звернувся до ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" із заявою від 16 січня 2024 року, в якій просила підготувати та надати до ГУПФ України в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року.

У відповідь на заяву позивача ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" листом повідомила позивачу про відсутність підстав для складання запитуваних довідок та їх направлення до ГУПФ України в Миколаївській області.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що Закон №1082-ІХ, Закон України від 02 грудня 2021 року №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", Закон України від 03 листопада 2022 року №2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" не містять застережень щодо використання розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01 січня 2018 року, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, грошового забезпечення військовослужбовців. Тому суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати висновки постанови Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21 у цій справі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області", не оформивши довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, ч.2 ст. 265 КАС України, ч.3 ст. 43, ч.ч.1, 2, 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII, п.п.2, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", п.п.23, 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30 січня 2007 року №3-1.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.18 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, у разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови №704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 (в первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 (далі Постанова №103), внесено зміни Постанови №704, внаслідок яких п.4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, станом на 01 січня 2018 року та 01 січня 2019 року п.4 Постанови №704, визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103, яким були внесені зміни до п.4 Постанови №704.

Вказаною постановою скасовані зміни, у тому числі до п.4 Постанови №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30 липня 2018 року), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Відповідно ч.2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, саме з 29 січня 2020 року дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 діє редакція п.4 Постанови 704, яка діяла до зазначених змін.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 19 жовтня 2022 року по справі №400/6214/21.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що, оскільки зміни внесені Постановою №103, зокрема, до п.4 Постанови №704, визнані у судовому порядку нечинними, з 29 січня 2020 року діє редакція п.4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року.

При вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, в даному випадку не менше її 50 відсотків, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу, судова колегія враховує, що п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття Постанови №704, так і станом після 29 січня 2020 року неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є Постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у ст. 8 Конституції України.

Колегія суддів акцентує увагу на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п.3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають, колегія суддів доходить висновку, що п.4 Постанови №704 з 29 січня 2020 року має застосовуватись у наступній редакції: … "Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14".

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2 684 грн., в той час коли Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум встановлювався у розмірі 1 762 грн.

Таким чином, у позивача виникло право на отримання оновлених довідок для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року із застосуванням п.4 Постанови №704 в первинній редакції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30 січня 2007 року №3-1 (далі Порядок №3-1).

Відповідно п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно ст. 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФ України.

У даному випадку апелянт помилково вважає, що ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" може видавати довідки про розмір грошового забезпечення виключно за процедурою, передбаченою Порядком №45.

Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст. 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Верховний Суд у справі №440/6017/21 у постанові від 02 серпня 2022 року дійшов висновку, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування п.4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Аналогічного правового висновку дійшов Верховним Судом у справах: №120/648/22-а у постанові від 16 листопада 2022 року, №120/8603/21-а у постанові від 31 серпня 2022 року, №500/1813/21 у постанові від 12 вересня 2022 року, №500/1886/21 у постанові від 14 вересня 2022 року, №500/3840/21 у постанові від 22 вересня 2022 року, №160/2775/22 у постанові від 06 лютого 2023 року, №280/11480/21 у постанові від 27 березня 2023 року та №320/9431/21 у постанові від 30 березня 2023 року.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не надано МВС України, як відповідачу у справі, строку на подання відзиву на позовну заяву, що є передбаченою п.3 ч.3 ст.317 КАС України підставою для скасування рішення від 18 червня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовними вимогами, заявленими до ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області", яка станом на 01 січня 2023 року була уповноважена видавати відповідні довідки на підставі наказу МВС України від 25 лютого 2019 року №129 "Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій" із змінами, внесеними наказом від 16 квітня 2021 року №291.

Наказом МВС України від 22 квітня 2024 року №259 "Про визначення у Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій" в Міністерстві внутрішніх справ України визначено уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ.

Цим же наказом МВС України визнаний таким, що втратив чинність, наказ від 25 лютого 2019 року №129.

Отже, позовні вимоги були заявлені до належного відповідача ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області", але під час розгляду справи відбулося компетенційне правонаступництво. Тобто, ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" вибула із спірних правовідносин і її правонаступником є МВС України.

Провадження у справі було відкрито судом першої інстанції ухвалою від 25 березня 2024 року, якою відповідачу надано строк на подання відзиву по справі, правом на що ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" скористалася.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року замінено відповідача у справі ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" на її правонаступника МВС України.

Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Оскільки у даному випадку мало місце саме процесуальне правонаступництво, тому у суду був відсутній обов`язок розгляду справи спочатку, на відміну від заміни не належного відповідача.

У справі, що є предметом апеляційного перегляду, судом надано відповідачу строк на подання відзиву по справі, відповідний відзив від відповідача надійшов і справу розглянуто з урахуванням правової позиції відповідача суб`єкта владних повноважень. А відтак, на думку колегії суддів, відсутні підстави для висновку про допущення порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.