Справа № 640/2710/22
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року №640/2710/22

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщені суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доСолом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (03186, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 76-Б, )
провизнання протиправною та скасування постанов,
встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправними і скасувати постанови відповідача від 17.12.2021 ВП №46187766 про стягнення виконавчого збору у сумі 237209,61 грн. і про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 319 грн;

- визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови від 17.12.2021 ВП №46187766 про стягнення виконавчого збору у сумі 237209,61 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим документом (виконавчий напис №1694 від 18.11.2014) та не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у виконавчому документі, більше того, стягнення відбувалось за рахунок майна а не конкретних грошових сум, то підстави для стягнення виконавчого збору у тому розмірі, який визначено у оскаржуваній постанові відсутні, а винесена постанова про стягнення виконавчого збору від 17.12.2021 у виконавчому провадженні ВП №46187766 не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». Також наголошувала на тому, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким Павлом Сергійовичем відкрито виконавче провадження та винесено постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди в межах ВП №67980225, тобто з позивача подвійно стягується виконавчий збір.

Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду, справу №640/2710/22 передано до розгляду судді Білоноженко М.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято справу №640/2710/22 до свого провадження суддею Білоноженко М.А. та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з урахуванням особливостей, встановлених статтею 287 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду провадження у справі №640/2710/22 за позовом ОСОБА_1 до Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, зупинено строком на 1 місяць, для подання Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребуваних судом доказів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду поновлено провадження у справі №640/2710/22, у зв`язку з наданням відповідачем витребуваних матеріалів.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, керуючись положеннями ч.6 ст.162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

В той же час, позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній підтримав позицію, викладену у позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

30.12.2021 представником Позивача було направлено клопотання до Солом?янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (Київ) про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, яке було отримано відповідачем 06.01.2022 та, відповідно, надано можливість представнику ознайомитись з матеріалами виконавчих проваджень №67936291, 67936538.

Так, Позивачу стало відомо, що 17.12.2021 головним державним виконавцем Солом?янського відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (Київ) Браташовою В. І. було винесено постанову про повернення без виконання стягувачу на підставі його заяви виконавчого документу - виконавчого напису №1694, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. 18.11.2014 про звернення стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в зв?язку з заборгованістю за договором споживчого кредиту №0 від 07.05.2008 у сумі 2 369 596,16 грн., що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».

17.12.2021 головним державним виконавцем Солом?янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального У правління Міністерства юстиції (Київ) Браташовою В. І. було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 237209,61 грн. у виконавчому провадженні №46187766.

17.12.2021 головним державним виконавцем Солом?янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (Київ) Браташовою В. І. було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у сумі 319 грн. у виконавчому провадженні №46187766.

20.12.2021 головним державним виконавцем Солом?янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (Київ) Браташовою В. І винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67936291 на виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 17.12.2021 №46187766.

20.12.2021 головним державним виконавцем Солом?янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (Київ) Браташовою В. І винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67936538 на виконання постанови про витрат виконавчого провадження від 17.12.2021 №46187766.

20.12.2021 головним державним виконавцем Солом?янського відлиу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) Браташовою В.І. винесено постанову про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження №67936291.

20.12.2021 головним державним виконавцем Солом?янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (Київ) Браташовою В. І винесено постанову про об?єднання виконавчих проваджень №67936291 і №67936538 у зведене виконавче провадження № 67940952.

Вважаючи протиправною постанови відповідача від 17.12.2021 ВП №46187766 про стягнення виконавчого збору у сумі 237209,61 грн. і про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 319 грн, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частини перша статті 27 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини другої цієї ж статті Закону №1404-VIII (у редакції, чинній з 28 серпня 2018 року), виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

На підставі пункту 8 Розділі 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Розрахунок нарахування виконавчого збору обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1,3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

На підставі частини третьої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис №1694 від 18.11.2014 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість залишилась не сплачена внаслідок повернення виконавчого документу стягувачу. Тому, відповідачем при визначенні суми виконавчого збору, що підлягає стягненню було дотримано вимоги статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, державним виконавцем вчинялись дії щодо стягнення сум заборгованості відповідно до виконавчого напису №1694 від 18.11.2014, такі як, винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника які знаходяться в банках, винесення постанови про арешт майна боржника, про стягнення виконавчого збору; направлення вимог про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю; виставляння платіжних вимог.

Стосовно посилань позивача, що виконавчий збір стягується лише за фактичного стягнення державним виконавцем коштів чи вчиненням ним дій, які призвели до стягненню з боржника сум заборгованості, суд відноситься критично, оскільки відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частина друга статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла до 28 серпня 2018 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у частині другій статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» слова «фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом» замінено словами «підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів».

Отже, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору прийнята 17 грудня 2021 року.

Вказане спростовує доводи позивача щодо відсутності підстав у державного виконавця для стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, оскільки спірне виконавче провадження відкрито та спірна постанова про стягнення виконавчого збору винесена під час дії вказаної редакції.

Також, помилковим є посилання позивача на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, з огляду на те, що постанова про стягнення виконавчого збору у вказаній справі була прийнята до внесення змін до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Вказана правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 16 лютого 2023 року (справа №160/1389/22), від 28 квітня 2020 року (справа №520/9144/18), від 17 вересня 2020 року (справа №640/16620/19), від 26 червня 2020 року (справа №360/3324/19).

Також посилання позивача на відкрите виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким Павлом Сергійовичем та винесення постанови про стягнення з боржника основної суми винагороди в межах ВП №67980225 судом не приймаються, оскільки стягнення в межах даного виконавчого провадження зупинено на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 14.01.2022 про забезпечення позову, яка набрала законної сили на підставі постанови Київського апеляційного суду від 13.09.2022, ,а тому відсутні підстави вважати, що до позивача застосовано подвійне стягнення у вигляді стягнення, як виконавчого збору так і основної винагороди приватного виконавця.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що постанови відповідача від 17.12.2021 ВП №46187766 про стягнення виконавчого збору у сумі 237209,61 грн. і про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 319 грн на користь держави не суперечать вимогам законодавства. У зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (03186, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 76-Б, ) про визнання протиправними та скасування постанов

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білоноженко М.А.