Справа № 280/1559/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Справа № 280/1559/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Гладкого Дмитра Вікторовича (вул. Жуковського, буд. 59, м. Запоріжжя, 69011), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивачка, ФОП ОСОБА_1 ), в особі представника адвоката Гладкого Дмитра Вікторовича, до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивачка просить суд:

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2023 №Ф-6, видану відповідачем стосовно позивачки;

визнати протиправним та скасувати рішення від 07.12.2023 №6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, видане відповідачем стосовно позивачки.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що із вимогою та рішенням вона не згодна, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивачка не занижувала чистий оподаткований дохід, на який нараховується єдиний внесок за 2020-2022 роки, а отже - не занижувала суми єдиного внеску за цей період. Тому не було підстав для донарахування єдиного внеску та для застосування у зв`язку із цим штрафних санкцій.

Ухвалою від 21.02.2024 позов був залишений без руху, позивачці наданий строк для усунення недоліків позову.

26.02.2024 від представника позивачки до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

В період з 26.02.2024 по 10.03.2024 суддя перебував у відпустці.

Ухвалою від 11.03.2024 у справі було відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначено без виклику (повідомлення) сторін, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії всіх документів та матеріалів, які були враховані відповідачем під час прийняття оскаржуваних рішень.

25.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що перевіркою було встановлено порушення п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 (у редакції, що діє з 01.01.2015р.) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ із змінами та доповненнями, а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 66057,18 грн., у т.ч. по періодам за 2020р. в сумі 27438,35 грн., за 2021р. в сумі 14239,88 грн., за 2023р. в сумі 24378,95 грн. Вважає, що спірні вимога від 07.12.2023 №Ф-06 та рішення №6 є законними та обґрунтованими. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, 25.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та заява щодо надання копій витребуваних судом документів.

24.07.2024 від представника позивачки надійшло клопотання про приєднання копій судових рішень до матеріалів справи.

Інших заяв та/чи клопотань від сторін не надходило.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з пунктом 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 257 КАС України).

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як зазначено у ч. 1 ст. 260 КАС України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як зазначено у ч. 7 ст. 262 КАС України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведена необхідність розгляду справи з викликом сторін; дана справа є справою незначної складності і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.

Крім того суд звертає увагу, що клопотання про проведення судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін не містить будь-якої інформації стосовно предмету спору, яка може бути надана сторонами лише у судовому засіданні за участі їх представників та не може бути надана із заявами по суті справи.

Щодо суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 27.09.2016.

Місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_2 .

У перевіряємий період позивачка була платником податку на додану вартість на загальній системі оподаткування.

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності за КВЕД позивачки зазначено: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, пп.69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, п. 2 ч. 1 ст. 13, п. 9-23 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ та відповідно до затвердженого плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2023 рік, наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 27 вересня 2023 року №1713-п була проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період діяльності з 01.01.2020 по 31.12.2022 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки 30 жовтня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період діяльності з 01.01.2020 по 31.12.2022 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №6732/08-01-24-06/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення позивачкою:

п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п. 176.1 п.п. «а» ст. 176, п.177.1, п.177.2, п.п.177.4.1, п.п.177.4.4 п.177.4, ст.177 ПК України - занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності всього на суму 75 183,85 грн. в т.ч. за 2020 рік на суму 25 604,69 грн. за 2021рік на суму 22 500,36 грн., за 2022 рік на суму - 27 078,80 грн.;

п. 1.4, п. 1.6 ст. 16-1 розділу XX «Перехідні положення», п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п. 176.1 «а» ст. 176, п.177.2 , п.п 177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України - заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 6265,31 грн. в т.ч. за 2020 року в сумі 2 133,71 грн., за 2021 року в сумі 1 875,03 грн., 2022 року 2 256,57 грн.;

п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст.8, п. 8 ст. 9 (у редакції, що діє з 01.01.2015) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ - заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 66 057,18 грн., у т.ч. по періодам за 2020 рік в сумі 27 438,35 грн., за 2021 рік в сумі 14 239,88 грн., за 2023 рік в сумі 24378,95 грн.;

п.п. 168.1.5 п. 168.1, ст. 168, п. 171.1, ст.171 та підпунктів «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України - встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за вересень 2020 року в сумі 450,02 грн. та несвоєчасна сплата (перерахування) не в повному обсязі податку на доходи фізичних осіб платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за січень 2020 року в сумі 255,93 грн., за липень 2020 року в сумі 1374,93грн., за серпень 2020 року в сумі 1374,20 грн., за листопад 2020 року в сумі 1948,85 грн., за грудень 2020 року в сумі 2250 грн., за травень 2021 року в сумі 2398,86 грн., за лютий 2022 року у сумі 2038,86 грн., за березень 2022 року у сумі 2038,86грн., за квітень 2022 року у сумі 2038,86 грн., за травень 2022 року у сумі 2038,86 грн., за червень 2022 року у сумі 2038,86 грн., за липень 2022 року у сумі 1971,06 грн., за серпень 2022 року у сумі 1971,08 грн., за вересень 2022 року в сумі 1071,10 грн., за жовтень 2022 року в сумі 1971,10 грн., за листопад 2022 року в сумі 1971,10 грн.;

п.1.4, п.1.6 ст.161 розділу XX «Перехідні положення», п.п.168.1.5 п.168.1, ст. 168, п. 171.1, ст.171 та підпунктів «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України - встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за вересень 2020 року в сумі 37,50 гри. та несвоєчасна сплата (перерахування) не в повному обсязі податку на доходи фізичних осіб платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за січень 2020 року в сумі 21,31 грн., за лютий 2020 року в сумі 114,50грн., за березень 2020 року в сумі 177,11 грн., за червень 2020 року в сумі 114,44 грн, за липень 2020 року в сумі 354,22 грн., за серпень 2020 року в сумі 354,22 грн., за вересень 2020 року в сумі 395,40грн., за жовтень 2020 року в сумі 328,95 грн., за листопад 2020 року в сумі 328,96 грн., за грудень 2020 року в сумі 471,46 грн., за січень 2021 року в сумі 148,96грн., за лютий 2021 року в сумі 328,96 грн., за березень 2021 року в сумі 450 грн., за травень 2021 року в сумі 225 грн., за червень 2022 року в сумі 384,06 грн., за липень 2021 року в сумі 328,96 грн., серпень 2021 року в сумі 328,96грн., за вересень 2021 року в сумі 328,96 грн., за жовтень 2021 року в сумі 328,96 грн., за листопад 2021 року 313,96 грн за грудень 2021 року в сумі 328,94 грн., за січень 2022 року в сумі 328,98 грн., за лютий 2022 року в сумі 390 грн., за березень 2022 року у сумі 390 грн., за квітень 2022 року у сумі 390 грн., за травень 2022 року у сумі 390 грн., за червень 2022 року у сумі 390 грн., за липень 2022 року у сумі 297,15грн., за серпень 2022 року у сумі 312,97 грн., за вересень 2022 року в сумі 312,98 грн., за жовтень 2022 року в сумі 301,5 грн., за листопад 2022 року в сумі 301,50 грн.;

п.44.1 ст. 44, п.188.1 ст. 188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 ПК України в частині заниження податкових зобов`язання з ПДВ на загальну суму 139712 грн., в т.ч. за травень 2020 року на суму 2252 грн., за червень 2020 року на суму 134 грн., за липень 2020 року на суму 205 грн., за серпень 2020 року на суму 81грн., за вересень 2020 року на суму 613 грн., за жовтень 2020 року на суму 613 грн., за листопад 2020 року на суму 782 грн., за березень 2021 року на суму 466 грн., за травень 2021 року на суму 485 грн., за червень 2021 року на суму 2 978грн., за серпень 2021 року на суму 220 грн., за грудень 2021 року на суму 3928 грн., за лютий 2022 року на суму 5030грн., за липень 2022 року на суму 19 грн., за вересень 2022 року на суму 43 070 грн., за жовтень 2022 року на суму 27190 грн., за листопад 2022 року на суму 27 822 грн., за грудень 2022 року на суму 24 137грн;

п.201.10 ст. 201 ПК України - платником не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають обов`язковій реєстрації у період з 01.01.2020 по 31.12.2022 на суму ПДВ в т.ч. 139 712 грн., в т.ч. за травень 2020 року на суму 2252 грн., за червень 2020 року на суму 134 грн., за липень 2020 року на суму 205 грн., за серпень 2020 року на суму 81 грн., за вересень 2020 року на суму 613 грн., за жовтень 2020 року на суму 613 грн., за листопад 2020 року на суму 782 грн., за березень 2021 року на суму 466 грн., за травень 2021 року на суму 485 грн., за червень 2021 року на суму 2978 грн., за серпень 2021 року на суму 220 грн., за грудень 2021 року на суму 3928 грн., за лютий 2022 року на суму 5030 грн., за липень 2022 року на суму 19 грн., за вересень 2022 року на суму 43 070 грн., за жовтень 2022 року на суму 27 190 грн., за листопад 2022 року на суму 27 822 грн., за грудень 2022 року на суму 24 137 грн.;

ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995, п.2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 11.03.2022 №3, п.2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 07:05.2022 №34, п. 2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 01.06.2022 №45, п.1 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 18.06.2022 №65, п.2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 30.06.2022 №92, в частині реалізації алкогольних напоїв в заборонений час доби в об`єкті торгівлі (кафе «ОНАRА») за адресою: м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 161 (реєстратор розрахункових операцій моделі Екселліо РР-280 фіскальний номер заводський номер КЛ00001074);

п. 57.1 ст. 57 розділу II, пп. 222.3.1 п.222.3 ст. 222 розділу VI ПК України, з урахуванням статті 102 ПК України - несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з акцизного податку з роздрібного продажу за червень 2022 року на загальну суму 181,13 грн. із затримкою 61 календарний день, за липень 2022 року на загальну суму 7,00 грн. із затримкою 30 календарних днів, за серпень 2022 року на загальну суму 187,13грн. із затримкою 27 календарних днів та за вересень 2022 року на загальну суму 187,13 грн. із затримкою 28 календарних днів.

20 листопада 2023 року позивачкою подано заперечення на акт перевірки.

Листом ГУ ДПС у Запорізькій області від 04.12.2023 №48294/6/08-01-24-06-03 позивачці повідомлено, що заперечення залишено без задоволення, а висновки акту перевірки залишено без змін.

07 грудня 2023 року відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

№6, яким за заниження суми оподаткованого доходу у сумі 417 688,05 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 75 183,85 грн. в т.ч. за 2020 рік на суму 25 604,69 грн., за 2021 рік на суму 22 500,36 грн., за 2022 рік на суму 27 078,80 грн. збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 75 183,85 грн. за податковими зобов`язаннями та 18 795,96 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), всього на суму 93 979,81 грн.;

№6, яким за заниження суми оподаткованого доходу у сумі 417 688,05 грн., що призвело до заниження суми військового збору у загальній сумі 6 265,31 грн. в т.ч. за 2020 рік в сумі 2 133,71 грн., за 2021 рік в сумі 1 875,03 грн., 2022 рік 2 256,57 грн. збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 6 265,31 грн. за податковими зобов`язаннями та 1 566,33 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), всього на суму 7 831,64 грн.;

№6, яким за заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 139 712 грн. в т.ч. за травень 2020 року на суму 2252 грн., за червень 2020 року на суму 134 грн., за липень 2020 року на суму 205 грн., за серпень 2020 року на суму 81 грн., за вересень 2020 року на суму 613 грн., за жовтень 2020 року на суму 613 грн., за листопад 2020 року на суму 782 грн., за березень 2021 року на суму 466 грн., за травень 2021 року на суму 485 грн., за червень 2021 року на суму 2978 грн., за серпень 2021 року на суму 220 грн., за грудень 2021 року на суму 3928 грн., за лютий 2022 року на суму 5030 грн., за липень 2022 року на суму 19 грн., за вересень 2022 року на суму 43 070 грн., за жовтень 2022 року на суму 27 190 грн., за листопад 2022 року на суму 27 822 грн., за грудень 2022 року на суму 24 137 грн. збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 139 712 грн. за податковими зобов`язаннями та 34 928 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), всього на суму 174 640 грн.;

№6, яким за відсутність складання податкових накладних на суму 139 712 грн. відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, у зв`язку із встановленням порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України в частині заниження податкових зобов`язань до позивача застосовано штраф у розмірі 17 973,09 грн.

Також, 07 грудня 2023 року відповідач виніс:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6, в якій вимагав від позивачки сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 66 057,18 грн.;

- рішення №6 про застосування штрафних санкцій, яким, за заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 66 057,18 грн., у т.ч. по періодам за 2020 рік в сумі 27 438,35 грн., за 2021 рік в сумі 14 239,88 грн., за 2023 рік в сумі 24378,95 грн., до позивачки застосовані штрафні санкції в розмірі 20123,09 грн.

Судом також встановлено, що позивачкою були оскаржені в судовому порядку податкові повідомлення-рішення від 07.12.2023 №6, №6, №6, №6.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2024 по справі №280/1123/24 позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 були задоволені частково: в

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 07 грудня 2023 року №6, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування в частині суми 74013,85 гривень за податковими зобов`язаннями та 18503,46 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), а всього - на суму 92517,31 гривень;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 07 грудня 2023 року №6, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в частині суми 6167,81 гривень за податковими зобов`язаннями та 1541,95 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), а всього - на суму 7709,76 гривень.

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 07 грудня 2023 року №6, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 139712,00 гривень за податковими зобов`язаннями та 34 928,00 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), а всього - на суму 174 640,00 гривень.

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 07 грудня 2023 року №6, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 17 973,09 гривні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року залишено без змін.

Також позивачкою були оскаржені: вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2023 №Ф-6 та рішення від 07.12.2023 №6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, правомірність винесення яких і є предметом спору по даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є: роботодавці; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності; члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах; особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зовнішніх зносин, уповноважений орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період, - за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника.

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Суд зауважує, що мета участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування полягає у гарантуванні особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як то безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

Платниками єдиного внеску є роботодавці та особи, які забезпечують себе працею самостійно (у т.ч. фізичні особи - підприємці).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону №2464-VI).

З наведеного вбачається, що базою для визначення суми єдиного внеску є отриманий платником такого внесу дохід.

В даному випадку за наслідками перевірки позивачки відповідачем було збільшено суму отриманого нею доходу, внаслідок чого донараховане зобов`язання з єдиного внеску та застосовані відповідні штрафні санкції.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2024 по справі №280/1123/24, яке набрало законної сили 16.07.2024, встановлено, що «позивачем не підтверджено правомірність віднесення 6 500 грн. по взаємовідносинам з АО «Гладкий, Яценко та Партнери» до валових витрати за 2020 рік». В зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що «не підлягає задоволенню позовна заява про скасування податкових повідомлень-рішень від 07 грудня 2023 року №6 та від 07 грудня 2023 року №6 в частині збільшення суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування, військового збору за порушення по взаємовідносинам з Адвокатським об`єднанням «Гладкий, Яценко та Партнери» за 2020 рік на суму 6 500,00 грн. за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями».

Отже, за висновками суду, викладеними у зазначеному рішенні, визнано частково необґрунтованим збільшення відповідачем позивачці отриманого за 2020-2022 роки доходу.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вимог ст.78 КАС України вказані обставини не потребують додаткового доказування.

Згідно з п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

З наведеного вбачається, що оскаржуване в даній справі рішення відповідача є лише частково обґрунтованим.

Отже, розмір донарахованого позивачці єдиного внеску мав би становити 1430 грн (6500 грн донарахованого за 2020 рік доходу * 22% ставки єдиного внеску), тобто відповідачем протиправно донараховано позивачці єдиний внесок на суму 64 627,18 грн. (66 057,18 грн сума донарахованого за оскаржуваною вимогою єдиного внеску 1430 грн сума єдиного внеску, яка мала б бути донарахована).

Відповідно, розмір штрафу за оскаржуваним рішенням мав би становити 572 грн (1430 грн донарахованого єдиного внеску * 10% за кожен з періодів прострочення * 4 періоди прострочення).

З врахуванням викладеного суд висновує про протиправність оскаржуваних: вимоги, в частині донарахування позивачці єдиного внеску на суму 64 627,18 грн, та рішення відповідача, в частині застосування до позивачки штрафних (фінансових) санкцій на суму 19 551,09 грн. Відповідно, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Інші доводи сторін висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На виконання частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати позивачкою до стягнення не заявлялись.

Керуючись статтями 134, 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Гладкого Дмитра Вікторовича (вул. Жуковського, буд. 59, м. Запоріжжя, 69011), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2023 №Ф-6, в частині донарахування єдиного внеску на суму 64 627,18 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 07.12.2023 №6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, в частині нарахування штрафних санкцій на суму 19 551,09 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «24» жовтня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль