Справа № 280/1079/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/1079/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року (суддя Батрак І.В.)

у справі №280/1079/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №280/1079/21 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області довідки від 31.12.2020 №59/4-706нт про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області довідки від 31.12.2020 №59/4-706нт про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (із врахуванням раніше виплачених сум) з 01.04.2019.

Рішення набрало законної сили 09.06.2021. Виконавчі листи по справі не видавались.

19.09.2023 ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про заміну стягувача - позивача ОСОБА_1 у виконавчому листі на його правонаступника ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 є спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою приватного нотаріусу та свідоцтвом про право на спадщину. За життя ОСОБА_1 не отримав виплату заборгованості внаслідок перерахунку пенсії відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області довідки від 31.12.2020 №59/4-706нт про грошове забезпечення з 01.04.2019 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.04.2021 в адміністративній справі №280/1079/21. Отже, заявниця вважає, що стягувач підлягає заміні у виконавчому листі на його правонаступника - спадкоємця померлого, яким у даному випадку є ОСОБА_2 .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2023 заява ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі у справі №280/1079/21 задоволена.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2023 задоволено заяву ОСОБА_2 .

Допущено заміну стягувача у виконавчому листі: ОСОБА_1 його правонаступником ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області довідки від 31.12.2020 №59/4-706нт про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (із врахуванням раніше виплачених сум) з 01.04.2019.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у даній справі можливе здійснення процесуального правонаступництва, а саме: заміна стягувача у виконавчому листі, оскільки позивач помер до набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №280/1079/21, тому підстав для видачі виконавчих листів не було. Також відповідач зазначає, що заявниця обрала неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки законодавством передбачено інший порядок виплати недоотриманої пенсії пенсіонера у зв`язку з його смертю, а саме: виплата недоотриманої за життя пенсіонера пенсії регулюються Законом №2262-ХІІ. Окрім того, скаржник зауважує, що оскільки предметом спору у справі №280/1079/21 був саме перерахунок пенсії з 01.04.2019, ОСОБА_1 відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області довідки від 31.12.2020 №59/4-706нт, тобто право на перерахунок пенсії, то правонаступництво у таки справах спадкоємцями не допускається. Предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Заявниця подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, згідно якому не погоджується з апеляційною скаргою, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, таким, що відповідає всім нормам чинного законодавства, моральним засадам суспільства, і таким, що підтримує законні права громадян України. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області були предметом розгляду в суді першої інстанції і судом їм була надана належна правова оцінка.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що позивач у даній справі ( ОСОБА_1 ) помер у 21.05.2021, що підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданим 22.05.2021.

ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_1 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3 від 08.05.1971).

ОСОБА_2 є спадкоємицею, яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 22.08.2023 №11/01-16, згідно якої ОСОБА_2 дійсно прийняла спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Аббасової Г.І., спадкова справа 16/2021 року.

Довідкою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Аббасової Г.І. від 22.08.2023 №12/01-16 засвідчено, що:

Донька померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовилась від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_2 (заяву зареєстровано 09.07.2021 за №36).

Син померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відмовився від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_2 (заяву зареєстровано 29.06.2021 за №34).

Син померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відмовився від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_2 (заяву зареєстровано 16.06.2021 за №31).

Спадкоємцем, який прийняв спадщину, є ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02.08.2023 (спадкова справа №16/2021, зареєстровано в реєстрі за №24) спадкоємцем зазначеного у свідоцтві про право на спадщину майна ОСОБА_1 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За правилами ч. 1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).

Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №223/793/17-ц.

При цьому, слід зазначити, що виходячи з наведених процесуальних норм, процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії адміністративного процесу - під час розгляду справи у суді першої інстанції, суді апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції, під час перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами.

Тобто, заміна сторони можлива на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до правової позиції у постанові Верховного Суду від 07 березня 2019 року у справі №617/7748/12 заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17, вирішуючи питання правонаступництва сторони після набрання законної сили судовими рішеннями у справі, хоч і в порядку господарського судочинства, проте норми, які регулюють зазначене питання, є подібними і в адміністративному судочинстві, зазначила таке.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України (у Кодексі адміністративного судочинства України статті 379 та 52). У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України (стаття 379 КАС), що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України (стаття 52 КАС). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (частина четверта статті 379 КАС).

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення у спірних правовідносинах є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.1 3 ст. 61 вказаного Закону суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

Отже, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців після смерті пенсіонера, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 14.02.2019 у справі №2-а-2727/11/2209, від 07.03.2019 у справі №617/7748/12, від 08.08.2019 у справі №127/2-а-11792/11, від 05.08.2020 у справі №673/393/19, від 27.08.2020 у справі №804/536/18.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим, навіть якщо вона не зазначена у свідоцтві про право спадщини за законом.

Оскільки в спірному випадку заявниця ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_1 і спадкоємицею, яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає, то у відповідності до статті 1227 Цивільного кодексу України та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», набула право на отримання суми пенсії згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №280/1079/21.

Виходячи з наведеного у сукупності та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи ухвалив законне та обґрунтоване рішення про заміну стягувача у виконавчому листі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2023 у справі №280/1079/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко