Справа № 340/4553/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 340/4553/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Ясенової Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 р. (суддя: Сагун А.В) в адміністративній справі №340/4553/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05 липня 2024 р. звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 у розмірі збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 01 червня 2022 р. по 14 липня 2022 р. та з 25 жовтня 2022 р. по 28 квітня 2023 р.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 у розмірі збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01 червня 2022 р. по 14 липня 2022 р. та з 25 жовтня 2022 р. по 28 квітня 2023 р.; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороди у розмірі 20 100,00 грн. право на які передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 за період з моменту зарахування його у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 по 30 червня 2023 р.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороди у розмірі 20 100,00 грн. право на які передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 за період з моменту зарахування його у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 по 30 червня 2023 р.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення у повному обсязі, яке передбачене у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до Розділу XXXI "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 р. № 260.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом

надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду та повернуто позовну заяву разом із доданими до неї документами на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує, що про порушення своїх прав він дізнався після отримання засобами поштового зв`язку 10 жовтня 2023 р. грошового атестату і довідки про розмір щомісячних видів грошового забезпечення та премій для призначення пенсії. Після цього він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де йому відповіли, що необхідно звертатись безпосередньо до Військової часини НОМЕР_1 . Громадська організація "Правозахисна група "СІЧ" в його інтересах зверталась до Міністерства оборони України 26 березня 2024 р. та 20 травня 2024 р. з вимогою здійснити перевірку нарахувань та виплат грошового забезпечення. Відповіді на звернення не надані. Протягом 2022 р. він проходив лікування після отриманої травми під час безпосередньої участі у бойових діях. Враховуючи приписи статті 233 КЗпП України, в редакції після 19 липня 2022 р., позивач вважає, що має право звернутися до суду з позовом протягом трьох місяців з моменту письмового повідомлення про суми, які були нараховані та виплачені при звільненні. Крім того, відповідно до статі 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, можно звернутись до суду не пізніше ніж через один рік з моменту отримання повідомлення про виплачені суми.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Станом на дату звернення ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом (05 липня 2024 р.) редакція статті 233 КЗпП України більше не передбачає звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати, без обмеження будь-яким строком. Водночас, частина перша даної статті визначає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні він має право звернутися у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

За змістом статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Як свідчать наявні у справі матеріали, ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 надав суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та копії виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого в якості доказів поважності причин його пропуску.

Суд першої інстанції повернув позовну заяву ОСОБА_1 ухвалою від 29 липня 2024 р. на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшовши висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №198 від 17 липня 2023 р. солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № №160-РС від 30 червня 2023 р. у відставку за підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів грошового забезпечення. Грошовий атестат ОСОБА_1 складено Військовою частиною № НОМЕР_2 05 жовтня 2023 р. за №3782. Військовою частиною НОМЕР_1 складено довідки №3779 від 05 жовтня 2023 р. та №3824 від 07 жовтня 2023 р. про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 р.

ОСОБА_1 вказує, що про порушення свого права в частині невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 за період з 01 червня 2022 р. по 14 липня 2022 р. та з 25 жовтня 2022 р. по 28 квітня 2023 р. він дізнався після отримання засобами поштового зв`язку 10 жовтня 2023 р. грошового атестату №3782 від 07 жовтня 2023 р., довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії. Вчасно звернутися до суду не міг у зв`язку із проходженням лікування після отриманої травми під час безпосередньої участі у бойових діях.

Згідно наявних в матеріалах справи копій виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1217/24, №4124/24, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 13 лютого 2024 р. по 28 лютого 2024 р. (16 днів), з 22 травня 2024 р. по 07 червня 2024 р. (17 днів) - (а.с. 24 -31).

Водночас, відсутні докази неможливості звернення ОСОБА_1 до суду з позовними вимогами в частині невиплати йому додаткової грошової винагороди в тримісячний строк з моменту, коли він дізнався про порушення своїх прав (10 жовтня 2023р.), тобто в період з 11 жовтня 2023 р. по 11 січня 2024 р.

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок про пропуск позивачем без поважних причин строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України, однак невірно вказано, що відлік строку звернення до суду для ОСОБА_1 розпочався з моменту його звільнення (30 червня 2023 р.), а не з моменту отримання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні (10 жовтня 2023 р.).

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частини перша). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга).

Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду має наслідком повернення позовної заяви у відповідності до частини 2 статті 123 та пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, повернення судом першої інстанції оскарженою ухвалою позовної заяви ОСОБА_1 здійснено на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із ненаданням ним на вимогу суду уточненої позовної заяви.

Проте, згідно резолютивної частини ухвали від 11 липня 2024 р. про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 був зобов`язаний судом усунути недоліки позовної заяви шляхом надання тільки заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку (а.с.16 звор. бік). Ця вимога суду була ним виконана.

Неправильне встановлення судом обставини справи (початок відліку строку звернення позивача до суду), неправильне застосування процесуальної норми, є підставами для зміні оскарженої ухвали шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 р. в адміністративній справі №340/4553/24 - змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 жовтня 2024 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.І. Ясенова