Справа № 380/8705/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 рокусправа № 380/8705/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до їх вчинення,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач)до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2), у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Вінницькій області щодо не переведення ОСОБА_1 з 09.12.2021 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з врахуванням довідок № 16-13-01-10-21 від 12.03.202, № 482-13-01-10-00-11 від 12.03.2024 та № 481-13-01-10-00-11 від 12.03.202 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Головним управлінням ДПС у Львівській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця з 09.12.202 на підставі Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, і урахуванням заробітної плати державного службовця, відображеної в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 481-13-01-10-00-11 від 12.03.2024 та довідок про складові заробітної плати для призначення пенс: державного службовця № 16-13-01-10-21 від 12.03.2024, № 482-13-01-10-00-11 від 12.03.2024 та провести перерахунок і виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 380/3247/22 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило листом від 02.03.2023 № 1300-5903-8/29708, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 380/3247/22 не зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно перерахунок та виплату пенсії з 09.12.2021 не здійснено. В обґрунтування відмови Пенсійним фондом зазначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Однак ГУ ПФУ у Львівській області листом від 02.03.2023 № 1300-5903-8/29/708 повідомило ОСОБА_1 , що на виконання рішення суду зроблено розрахунок стажу державної служби, який становить 28 років 01 місяць 28 днів.

Ухвалою від 06.05.2024 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву від 22.05.2024 (вх. № 10982ел), відповідно до якого проти позову заперечив. Вказав на те, що оскільки, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 380/3247/22, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 скасовано, та в частині переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовлено, тому підстав для здійснення такого переведення не було. Вказує, що прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889 чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом па 01.05.2016 па держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Отже, призначення пенсій згідно Закону № 3723 здійснюється при дотриманні вимог, передбачених п. п. 10, 12 Прикінцевих положень Закону 889. За таких обставин просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 подав відзив на позовну заяву від 10.06.2024 (вх. № 43770ел), відповідно до якого проти позову заперечив. Вказав на те, що 12.03.2024 позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом відповідно до Закону України «Про державну службу». Розгляд вказаної заяви та доданих до неї документів здійснювався ГУ ПФУ у Вінницькій області за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду даного звернення винесене рішення від 19.03.2024 № 16 про відмову в перерахунку пенсії перехід з пенсії за віком на пенсію, згідно ЗУ «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю права на даний вид перерахунку. Враховуючи, що станом на 01.05.2016 на день набрання чинності Законом № 889 позивачка не обіймала посади державної служби та не має стажу роботи на посадах державної служби 20 років, отже норми а ні п. 10, а ні п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, не дотримуються, а отже, позивач немає права на перерахунок пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом відповідно до Закону України «Про державну службу». Оскільки, у позивачки відсутній стаж роботи державного службовця, довідки від 12.03.2024 № 16-13-01-10-21, від 12.03.2024 № 482-13-01-10-00-11 від 12.03.2024 № 48113-01-10-00-11 не можуть бути предметом розгляду у даній справі. За таких обставин просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 30.03.2022 у справі № 380/3247/22 адміністративний позов задовольнив повністю; визнав протиправною відмову ГУ ПФУ у Львівській області у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» яка викладена у листі від 06.01.2022 №284-19373/К-52/8-1300/22; зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області з 09.12.2021 перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на інший вид пенсії пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи в податковій службі з 04.10.1993 по 04.02.2022.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 11.01.2023 апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській обл. задовольнив частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 в адміністративній справі № 380/3247/22 скасував та прийняв нову постанову, якою позов представника ОСОБА_2 , діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнив частково; визнав протиправною та скасував відмову ГУ ПФУ у Львівській області, яка викладена у листі № 284-19373/К-52/8-1300/22 від 06.01.2022, щодо зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи в органах державної податкової служби; зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», періоди роботи в органах державної податкової служби з 04.10.1993 по 30.11.2021; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до листа ГУ ПФУ у Львівській області від 02.03.2023 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 ГУ ПФУ у Львівській області зроблений розрахунок стажу державної служби ОСОБА_1 , який становить 28 років 1 місяць 28 днів та відвантажено його до ЕПС. Оскільки постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 380/3247/22 не зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», то відповідно перерахунок та виплату пенсії з 09.12.2021 не здійснено.

ОСОБА_1 12.03.2024 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію, відповідно до Законом України «Про державну службу».

За принципом екстериторіальності документи позивачки розглядалися ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 19.03.2024 № 16 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

У рішенні, зокрема, вказано, що оскільки станом на 01.05.2016 гр. ОСОБА_1 не перебувала на посадах державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та не має 20 років стажу на зазначених посадах, права на призначення пенсії згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII немає. Враховуючи вище викладене, відмовити гр. ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивачка звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах предмету позову та заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до п. 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. п. 10 і 12 цього розділу.

Згідно п. п. 10 - 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі № 822/524/18 та постановах Верховного Суду від 15.12.2020 по справі №560/2398/19, від 01.12.2020 по справі № 466/6057/17.

Отже, з аналізу вищенаведених норм ст. 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, суд дійшов висновку, що для реалізації позивачем права на пенсію державного службовця необхідним є дотримання таких умов: 1) досягнення пенсійного віку; 2) загальний страховий стаж не менше 35 років; 3) 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі.

Суд встановив, що на час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка досягла 60 річного віку.

Також на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 ГУ ПФУ у Львівській області зроблений розрахунок стажу державної служби ОСОБА_1 , який становить 28 років 1 місяць 28 днів.

Вимога наявності страхового стажу також дотримана позивачкою.

Зазначені обставини (щодо віку та страхового стажу) визнані й пенсійним органом, оскільки позивачці ще в 2021 році призначено пенсію за віком, про що видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 .

Отже, на момент звернення позивачки до відповідача 1 у неї були наявні умови, які необхідні для переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про держану службу» на підставі п. п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про держану службу».

З огляду на наведене позов підлягає до задоволення шляхом визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 19.03.2024 № 16 про відмову у перерахунку пенсії.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви про призначення пенсії за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Вінницькій області, рішенням якого позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що необґрунтовано прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії, яким, у даному випадку, є ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області, перевести позивачку на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, з часу її звернення за призначенням такої пенсії 09.12.2021.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсі з урахуванням заробітної плати державного службовця, відображеної в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.03.2024 № 481-13-01-10-00-11 та довідок про складові заробітної плати для призначення пенс: державного службовця від 12.03.2024 № 16-13-01-10-21, від 12.03.2024 № 482-13-01-10-00-11 суд зазначає, що відповідачем відомості, наведені у вказаних довідках не оцінювались, пенсія призначена та обрахована не була, а тому така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 19.12.2023 в справі № 600/947/23-а.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.03.2024 № 16 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, з часу її звернення за призначенням такої пенсії 09.12.2021.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22.10.2024.

Суддя Потабенко Варвара Анатоліївна