Справа № 420/26306/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (вул. Острозьких Князів, 8, м. Київ, 01010) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» до Одеської митниці, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000046/1 від 29.07.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №UA500370/2024/000117 від 29.07.2024 року.

Позивач зазначив, що між ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та компанією «PROMET STEEL» JSC (Болгарія) 10.12.2021 року укладено контракт №СС-ВU-05/2022 на поставку металопродукції, на виконання умов якого останній зобов`язується поставити ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» товар.

З метою здійснення митного оформлення поставленого товару ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» 26.07.2024 року подано митну декларацію №24UA85U2 та передбачений МКУ пакет документів для підтвердження митної вартості товару за ціною договору.

Одеська митниця 26.07.2024 року направила повідомлення про виявлені недоліки в документах, поданих разом з декларацією №24UA85U2, та вимагала надати додаткові документи.

29.07.2024 на адресу митниці листом за вих. №07/2893 направлена відповідь з додатками на повідомлення від 26.07.2024 року.

Однак відповідачем 29.07.2024 року прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000046/1 від 29.07.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №UA500370/2024/000117 від 29.07.2024 року.

Представник позивача вважає прийняті відповідачем рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що він не погоджується з підставами викладеними в оскаржуваному рішення для відмови для здійснення митного оформлення товару за ціною договору.

Зокрема, згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів митний орган вважав, що у поданіи? до митного оформлення митніи? деклараціі? краі?ни відправлення від 20.07.2024 №24BG001007A00512B0 фактурна вартість товарів не відповідає сумі вартостеи?, вказаніи? у інвои?сах та інших поданих документах.

З цього приводу представник позивача зазначив, що відсутні будь-які розбіжності у вартості товарів, оскільки до митного оформлення було надано експортну декларацію країни відправлення, №24BG001007A00512B0 від 20.07.2024 року, згідно якої загальна вартість товару якої складає 1 236 544,88 EUR, що відповідає вартості, вказаній у інвойсах від 20.07.2024 № та №. Додатково експортна митна декларація містить інформацію щодо вартості товару в національній валюті (болгарський лев) в загальній сумі 2 418 471,57 болгарських лева, також вказаній у інвойсах № та № від 20.07.2024 року.

Також в рішенні вказано, що продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет керівник ТОВ «PROMET STEEL» JSC та «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» входять до групи компаніи? «МЕТІНВЕСТ», з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару.

Представник позивача зазначив, що взаємовідносини між продавцем та покупцем не вплинули на ціну товару, у позивача перед продавцем відсутні фінансові зобов`язання, окрім тих, що вказані у контракті №СС-BU-05/2022 від 10.12.2021. На підтвердження цього, позивачем було надано відповідачу лист продавця «PROMET STEEL» JSC (Болгарія). Між тим, рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування відповідача, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість.

Водночас у рішенні вказано, що інвои?си від 20.07.2024 №, № не містять відбитку штампа ПМК, проставленного під час перетину митного кордону.

З цього приводу представник позивача зазначив, що проставлення відбитка штампа ПМК є обов`язком посадової особи ПМО під час прийняття митної декларації для оформлення. У листі з поясненнями за вих. №07/2893 позивач повідомив, що оригінали рахунків знаходяться в м/п «Придунайський» п/п «Ізмаїльський МТП», а отже, за необхідності посадові особи ПМО можуть проставити відбитки штампа ПМК у відповідності до чинного законодавства.

Крім того в рішенні вказано, що окремі ділянки поданого контракту від 10.12.2021 №СС-BU-05/2022 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку та його аркуші з 1 по 14 не підписані усіма сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що дании? документ може містити ознаки підробки.

Позивач вважає, що неодноразове скасування договору не може свідчити про підробку договору. А щодо його сканування представник зазначив, що такі дії не можуть призвести до спотворення або підробки документу, оскільки суть цього процесу полягає саме у відтворенні оригіналу документу який сканується.

В оскаржуваному рішенні також міститься зауваження, що експертнии? висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» від 24.07.2024 №3-3/683 містить дані аналізу наданих документів, інформаціи?них видань та аналізу інформаціі? операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки маи?на і маи?нових прав» звіт про оцінку маи?на, що складається у повніи? формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаціи?ні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Позивач вказує, що наданий позивачем висновок є експертний висновок щодо відповідності цін контракту кон`юнктурі ринку (ринковим цінам). Експертиза отримується для цілей митного оформлення, надання до контролюючих органів або для використання при господарських суперечках. При проведенні експертизи використовується інформація провідних українських та світових інформаційних агенцій, бірж, тощо.

Серед іншого в оскаржуваному рішенні вказано, що надані сертифікати якості є загальними сертифікатами виробника та не має прив`язки до задекларованоі? партіі? вантажу, окрім того підпис відповідальноі? особи «PROMET STEEL» JSC у наданих сертифікатах якості та зовнішньоекономічнии? договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 10.12.2021 №СС-BU-05/2022 візуально не співпадають.

Представник зазначив, що сертифікат якості не зазначений у ч.2 ст.53 МК, а тому не підтверджує митну вартість для цілей МК та не може містити розбіжностей.

На думку представника позивача всі надані документи у сукупності свідчать про достовірність визначеної митної вартості товару за ціною договору, а посилання митного органу на відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 07.10.2024 року витребувано у відповідача докази по справі.

Ухвалою суду від 23.10.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

До суду представником Одеської митниці наданий відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, оскільки: 1) у поданіи? до митного оформлення митніи? деклараціі? краі?ни відправлення від 20.07.2024 №24BG001007A00512B0 фактурна вартість товарів не відповідає сумі вартостеи?, вказаніи? у інвои?сах та інших поданих документах; 2) продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет керівник ТОВ «PROMET STEEL» JSC та «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» входять до групи компаніи? «МЕТІНВЕСТ», з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару; 3) інвои?си від 20.07.2024 №, № не містять відбитку штампа ПМК, проставленного під час перетину митного кордону; 4) Декларантом подано зовнішньоекономічнии? договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 10.12.2021 №СС-BU-05/2022, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з 1 по 14 не підписані усіма сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що дании? документ може містити ознаки підробки; 5) експертнии? висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» від 24.07.2024 №3-3/683 містить дані аналізу наданих документів, інформаціи?них видань та аналізу інформаціі? операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки маи?на і маи?нових прав» звіт про оцінку маи?на, що складається у повніи? формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаціи?ні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень. 6) надані сертифікати якості є загальними сертифікатами виробника та не має прив`язки до задекларованоі? партіі? вантажу, окрім того підпис відповідальноі? особи «PROMET STEEL» JSC у наданих сертифікатах якості та зовнішньоекономічнии? договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 10.12.2021 №СС-BU-05/2022 візуально не співпадають.

Представник посилається на те, що Верховний Суд у постановах від 28.07.2021 у справі №808/3022/17, від 26.07.2021 по справі №813/8725/14, від 16.07.2021 у справі №804/3702/16, від 16.07.2021 по справі №804/769/16 та від 12.07.2022 по справі №808/865/18 визначив, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу.

На підставі ч.3 ст.53 МКУ у декларанта були витребувані додаткові документи.

Декларантом на вимогу митного органу наданий лист, що більш ніяких документів надаватись не буде, та декларант просив здійснити митне оформлення товару.

Оскільки декларант не подав всіх документів, митний орган дійшов висновку про не спростування розбіжностей в наданих документах та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митниці у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

При цьому митницею проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим по товару №2 0,84 дол. США/кг (МД від 20.06.2024 №UA110130/2024/014289), по товару №3 0,83 дол. США/кг (МД від 24.06.2024 №UA110130/2024/014576) та по товару №5 0,90 дол. США/кг (МД від 24.06.2024 №UA110130/2024/014576).

Представника ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» надав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що обов`язок доведення митної вартості ним виконано шляхом подання митною декларації №24UA85U2 від 26.07.2024 з доданими до неї документами.

Між тим, оскаржуване рішення фактично дублює повідомлення контролюючого органу декларанту, яким витребувано додаткові документи, що на думку представника позивача свідчить про формальний підхід суб`єкта владних повноважень при прийнятті оскаржуваних рішень, відсутності обґрунтованості прийнятого рішення.

Також представник позивача вважає, що рішення митного органу містить явну ознаку протиправності, оскільки митний орган формально, ігноруючи надані декларантом документи, обирає відразу шостий резервний метод визначення митної вартості товару. Водночас у рішенні про коригування митної вартості детально не обґрунтовано, чому митницею не застосовано один із попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару.

Представником митниці подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких, посилаючись на доводи, викладені у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову. Представник наголошує, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності, що виключало можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до ч.1 ст.54 МК України, вказане обумовлювало необхідність запитувати від декларанта додаткові документи та відомості.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 10.12.2021 року між позивачем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (покупець) та компанією «PROMET STEEL» JSC (Болгарія, постачальник) укладено контракт на придбання сировинних, паливно-енергетичних та матеріально-технічних ресурсів №СС-ВU-05/2022, відповідно до п.п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та сплатити матеріали металопродукцію (далі ресурси) на умовах, передбачених цим контрактом. Кількість, номенклатура ресурсів зазначається у специфікаціях до цього контракту, що є його невід`ємною частиною.

Постачання ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають всі податки, збори, та інші обов`язкові платежі, митні витрати, мита, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов`язані з постачанням ресурсів (п.4.1 контракту).

Згідно з п.4.3 контракту загальна сума контракту визначається як сумарна вартість ресурсів, постачання яких здійснюється відповідно до специфікацій, що додаються. Валюта Контракту EURO (EUR) (п.4.4 контракту).

05.04.2024 року між сторонами укладено специфікацію №25 до контракту №СС-ВU-05/2022 від 10.12.2021 року, якою визначено характеристики, кількість та вартість товару (Прокат сортовий сталевий гарячекатаний круглий) у євро за кожну одиницю товару в залежності від розміру, загальною вартістю 1 182 255,85 євро. На підставі специфікації контрагентом позивача складено інвойс від 20.07.2024 № на поставку товару вартістю 1 182 255,85 євро.

Також сторонами укладено специфікацію №26 від 10.05.2024 року до контракту №СС-ВU-05/2022 від 10.12.2021 року, якою визначено характеристики, кількість та вартість товару (Прокат сортовий сталевий гарячекатаний круглий) у євро за кожну одиницю товару в залежності від розміру, загальною вартістю 1 266 676,38 євро. Компанією «PROMET STEEL» JSC (Болгарія) на підставі специфікації складено інвойс № від 20.07.2024 на поставку товару загальною вартістю 51 324,68 євро.

З метою здійснення митного оформлення поставки товару ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» 26.07.2024 року подано митну декларацію №24UA85U2, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження вказаних у деклараціях відомостей до митного органу поданий відповідний пакет документів згідно з МК України (контракт, специфікації до контракту, інвойси, та інші документи).

Проте відповідачем за поданими документами не здійснено митне оформлення документів з підстав, які зазначені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000046/1 від 29.07.2024 року.

Згідно з вказаним рішенням митний орган вважав, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) у поданіи? до митного оформлення митніи? деклараціі? краі?ни відправлення від 20.07.2024 №24BG001007A00512B0 фактурна вартість товарів не відповідає сумі вартостеи?, вказаніи? у інвои?сах та інших поданих документах;

2) продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет керівник ТОВ «PROMET STEEL» JSC та «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» входять до групи компаніи? «МЕТІНВЕСТ», з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару;

4) Декларантом подано зовнішньоекономічнии? договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 10.12.2021 №СС-BU-05/2022, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів з 1 по 14 не підписані усіма сторонами договору, що в свою чергу може свідчити, що дании? документ може містити ознаки підробки;

5) експертнии? висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» від 24.07.2024 №3-3/683 містить дані аналізу наданих документів, інформаціи?них видань та аналізу інформаціі? операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки маи?на і маи?нових прав» звіт про оцінку маи?на, що складається у повніи? формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаціи?ні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

6) надані сертифікати якості є загальними сертифікатами виробника та не має прив`язки до задекларованоі? партіі? вантажу, окрім того підпис відповідальноі? особи «PROMET STEEL» JSC у наданих сертифікатах якості та зовнішньоекономічнии? договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 10.12.2021 №СС-BU-05/2022 візуально не співпадають.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК декларанта повідомлено про необхідність подання додаткових документів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

29.07.2024 року на адресу начальника ВМО№1 м/п «Придунайський» п/п «Ізмаїльський МТП» позивачем направлений лист за вих. №07/2893 у відповідь на повідомлення декларанту 26.07.2024 року о 17:35:04 до ЕМД 24UA85U2 від 26.07.2024 року.

У наданому листі позивач зазначив про свою незгоду з наявністю розбіжностей в наданий документах та на відсутність у повідомленні посилання на будь-які розбіжності.

Щодо підстав, за яких митний орган не здійснив митне оформлення товару за митною декларацією за митною вартістю за ціною договору позивач у листі зазначив, що фактурна вартість товару згідно інвойсів № та № від 20.07.2024 відповідає експортній митній декларації від 20.07.2024 №24BG001007A00512B0 та складає 1 236 544,88 євро. Додатково експортна митна декларація містить інформацію щодо вартості товару в національній валюті в загальній сумі 2 418 471,57 болгарських лева, що не може свідчити про наявність розбіжностей.

Щодо взаємозалежності позивача та контрагента, представник зазначив, що вона не вплинула на ціну товару, оскільки у покупця перед продавцем відсутні фінансові зобов`язання, окрім тих, що вказані у контракті №СС-BU-05/2022 від 10.12.2021, які прямо чи опосередковано стосуються купівлі-продажу зазначеного товару. Додатково митному органу надано лист постачальника «PROMET STEEL» JSC (Болгарія) на підтвердження того, що пов`язаність з покупцем не вплинула на формування ціні на товар.

Також у листі представник позивача зазначив, що під час проходження кордону митному органу були надані інвойси № та № від 20.07.2024 разом з іншими товаросупровідними документами, але митниця на свій розсуд не проставила відповідний штамп. Повідомлено, що оригінали рахунків-фактур (інвойсів) знаходяться в м/п «Придунайський» п/п «Ізмаїльський МТП», тому при потребі митний орган може їх проштампувати.

Позивач у листі категорично не погодився з думкою митного органу, що контракт №СС-ВU-05/2022 від 10.12.2021 року може містити ознаки підробки з посиланням на підписання кожного його аркушу. При цьому позивач посилався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.05.2022 року у справі №613/1436/17, який зазначив, що вимог для необхідності парафіювання (підписання кожної із сторінок договору) договірних документів немає в жодному нормативному документі, що регулюють форму зовнішньоекономічної угоди, а тому в разі відсутності домовленостей сторін про парафіювання договору такі вимоги будь-якої сторони договору або будь якої третьої сторони є протиправними.

Позивач зауважив, що згідно з п.19.2 до контракту купівлі-продажу №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022 року цей контракт може бути укладений шляхом обміну сканованими примірниками або факсимільними копіями. Факсимільні (або електронні) копії документів, оформлених до цього контракту, мають юридичну силу до моменту отримання оригіналів цих документів.

Крім того, позивач в наданому листі від 29.07.2024 року просив митний орган звернути увагу на те, що на за контрактом №СС-BU-05/2022 від 10.12.2021 в 2022-2023 роках Одеською митницею, пункт пропуску «Ізмаїльський морський торговельний порт» були оформлені ЕМД UA500370/2022/001906 від 10.06.2022, №22UA35U7 від 01.12.2022, №22UA75U5 від 02.12.2022, №22UA55U5 від 30.12.2022, №23UA29U0 від 02.01.2023, №23UA14U7 від 27.03.2023, №23UA35U0 04.04.2023, №24UA05U3 від 06.07.2024. Нова версія вказаного контракту до даного митного оформлення не подавалась це свідчить про те, що митним органом раніше було прийнято вказану редакцію контракту і зауважень щодо «ознак підробки» митниця не мала.

Також щодо експертного висновку представником позивача у листі зазначено, що ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» є провідним інформаційно-аналітичним та експертним центром в Україні з досліджень зовнішніх та внутрішніх ринків товарів і послуг. Щодо вашого запиту, важливо відзначити, що митниця не є органом контролю і не має повноважень визначати правильність досліджень ринків, які проводило ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ». Таким чином, митниця не може стверджувати що відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Лист декларанта від 29.07.2024 за вих. №07/2893 містить пояснення позивача митному органу щодо кожного витребуваного додатково документу.

Зокрема зазначено, що ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» не надає договір із третіми особами, оскільки є власником лише контракту купівлі-продажу №СС-BU-05/2022 від 10.12.2021 між компанією ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та «PROMET STEEL» JSC (Болгарія), який є виробником товару. У той же час вказано, що до митного оформлення надається контракт купівлі-продажу, укладеного між продавцем і покупцем, а також специфікації до нього.

Позивач зазначив у листі, що компанія ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» не здійснювала платежі третім особам на користь продавця. Оскільки таких платежів не здійснювалось, то такі документи не додаються.

Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту купівлі-продажу №СС-BU-05/2022 від 10.12.2021 між компанією ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та «PROMET STEEL» JSC (Болгарія) - відсутні, інші сплати щодо виконання умов контракту між компанією позивачем та постачальником на користь третіх осіб не проводились. При даній закупівлі ліцензійний чи авторський договір не застосовуються.

В листі зазначено про надання митниці інформації із облікової системи SAP про відображення придбаного товару, а також про динаміку котирувань на металопрокат (імпорт в Європу) із джерел Platts Latest Oil та Steel Orbis.

Водночас зазначено, що оцінювані товари зазначені в декларації не розмитнені, тому не можуть бути відчужені на території України, тому відсутня можливість надати виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця.

Позивач просив продовжити митне оформлення вантажу згідно строків і норм чинного законодавства.

Незважаючи на надання пояснень та додаткових документів, митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем визначено митну вартість за резервним методом, на підставі даних згідно МД від 20.06.2024 №UA110130/2024/014289, від 24.06.2024 №UA110130/2024/014576 щодо товару, заявленого до митного оформлення, вартість якого є більшою ніж заявлено декларантом.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, у разі незгоди з рішеннями, права на їх оскарження до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду, а також права викладені у ч.3 ст.52 цього МКУ.

Представник позивача, вважаючи оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000046/1 від 29.07.2024 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В рішенні відсутні посилання на розбіжності в наданих документах.

В той же час в контракті, додатковій угоді до нього, декларації, інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, що зазначені в оскаржуваному рішенні підстави для його прийняття, як розбіжності в документах, які не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, є неспроможними.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Водночас приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вважає необґрунтованими сумніви митного органу в заявленій декларантом митній вартості товару, що у поданих до митного оформлення митних деклараціях краі?ни відправлення сума фактурних вартостеи? товарів не відповідає вартості, вказаніи? у інвои?сах та інших поданих документах.

Суд вважає, що сумніви митного органу щодо невідповідності суми фактурних вартостей товарів, зазначених у митних деклараціях країни відправлення, заявленій у інвойсах та інших поданих документах, є необґрунтованими, враховуючи наступне.

В підтвердження правильності визначення митної вартості позивачем надано експортну декларацію від 20.07.2024 №24BG001007A00512B0, згідно якої загальна вартість рахунку-фактури складає 1 236 544,88 EUR, яка відповідає вартості, вказаній у інвойсах № та № від 20.07.2024. Додатково митна декларація №24BG001007A00512B0 від 20.07.2024 містить інформацію щодо вартості товару в національній валюті 2 418 471,57 болгарських лева, що також зазначено у інвойсах № та № від 20.07.2024 року.

Відповідач не надав належного обґрунтування щодо того, яким чином визначена експортером вартість товару під час його реалізації не відповідає ціні, встановленій в інвойсах.

Між тим, імпорт товару в Україну здійснювався на підставі контракту між «PROMET STEEL» JSC (Болгарія) та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» за заздалегідь визначеними умовами, що узгоджені сторонами та підтверджені специфікаціями.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що сторінки контракту №СС-ВU-05/2022 від 10.12.2021 року містять сліди неодноразового сканування та повторного друку.

Суд, дослідивши копію контракту №СС-ВU-05/2022 від 10.12.2021 року, надану відповідачем на виконання ухвали суду від 07.10.2024 року, встановив, що текст документу чітко відображений, а контракт підписаний сторонами на його останній сторінці та скріплений печатками підприємств.

Тому суд дійшов висновку, що сумніви митного органу щодо належності наданої копії контракту, зокрема, стосовно наявності слідів неодноразового сканування та повторного друку, не мають обґрунтованого характеру.

Також суд вважає, що не підписання сторонами контракту усіх його сторінок не може бути обґрунтованим сумнівом для витребування додаткових документів.

Відповідно до абз.13 ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Законодавство України не містить перелік вимог до зовнішньоекономічного договору щодо завірення печатками підприємств кожної сторінки контракту.

Вирішуючи питання наявності пов`язаності між позивачем та продавцем товару, митна вартість якого при декларуванні викликала сумнів у митного органу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

За змістом ч.12 ст.58 МК України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Згідно з ч.13-15 ст.58 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів. Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ч.16-17 ст.58 МК України).

Пунктом 4 статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, для визначення пов`язаності осіб до якої відсилають положення ч.16 ст.58 МК України, особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо:

a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного;

b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

c) вони є роботодавцем і працівником;

d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою;

g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу;

h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

В оскаржуваному рішенні митний орган зазначив, що продавець і покупець пов`язані між собою, оскільки за інформацію з мережі інтернет керівник ТОВ «PROMET STEEL» JSC та «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» входять до групи компаніи? «МЕТІНВЕСТ», з єдиними бенефіціарними власниками.

Тобто відповідач без посилань на підпункт п.4 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, за інформацією з мережі інтернет зроблено припущення про наявність пов`язаності позивача та його контрагента.

Судом не встановлено пов`язаності ТОВ «PROMET STEEL» JSC та «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» згідно п.4 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за наданими відповідачем доказами.

Крім того, частиною 3 ст.53 МК України передбачено, що висновок експерта є додатковим документом, та подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

При цьому, відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено будь-яких сумнівів щодо невідповідності заявленої декларантом митної вартості товару до висновків експерта.

Серед іншого, сертифікат якості також не зазначений у ч.2 ст.53 МК, а тому не підтверджує митну вартість для цілей МК та не може містити розбіжностей.

Таким чином, зазначені щодо сертифікатів якості твердження митного органу не можуть впливати на митну вартість товару, а тому не можуть бути підставою для відмови в митному оформленні товару за наданими документами.

Між тим, за приписами МКУ митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вважає, що позивачем до декларації, а також до пояснень, надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару, методу її визначення, документи у сукупності містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Відповідач у відзиві на позов не спростував доводів позивача, викладених у позові.

Суд дійшов висновку, що надані до митного оформлення контракт №СС-ВU-05/2022 від 10.12.2021 року, специфікації №СС-ВU-05/2022 №25 від 05.04.2024, №26 від 10.05.2024 року, а також інвойси від 20.07.2024 року №300009637 та № оформлені відповідно до чинного законодавства, а їх форма та зміст не викликають сумнівів щодо визначеної митної вартості товару.

Відповідачем не спростовано жодними належними, допустимими та достатніми доказами, що документи, надані позивачем до митної декларації не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідачем здійснено коригування митної вартості товару на підставі відомостей бази даних, оскільки за попередніми МД від 20.06.2024 №UA110130/2024/014289, від 24.06.2024 №UA110130/2024/014576 вартість товару є більшою, ніж заявлено декларантом. Однак суд вважає, що попередні митні декларації не можуть бути враховані для коригування митної вартості товару за МД позивача, оскільки відповідачем не надано доказів, що відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.72,73,75,76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000046/1 від 29.07.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №UA500370/2024/000117 від 29.07.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Згідно з п.1 ч.3 ст.4Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028 грн).

По цій справі різниця митних платежів становить 2531878,79 грн, 1,5% від якої становить 37 978,18 грн. Таким чином, за подання даного позову застосовується ставка судового збору у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 30 280 грн.

Водночас згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовна заява подана позивачем через підсистему «Електронний суд» ставка судового збору за подання цього позову понижається на коефіцієнт 0,8 та складає 24 224 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 26 646,40 грн, а саме: 24 224 грн за вимогу майнового характеру оскарження рішення про коригування митної вартості товару та 2 422,40 грн за вимогу немайнового характеру оскарження картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів.

Однак, Верховним Судом у постанові від 18.02.2020 року по справі №320/3053/19 сформований правовий висновок, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 224 грн. Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.2,3, 6, 7, 9, 12, 13, 139, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (вул. Острозьких Князів, 8, м. Київ, 01010, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000046/1 від 29.07.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №UA500370/2024/000117 від 29.07.2024 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 24 224 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва