Справа № 420/15799/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23 жовтня 2024 року м.Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 року та з 01.07.2022 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії пенсії з 01.04.2019 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 23.02.2023 року.

Представником позивача до суду 07.10.2024 року за вхід. №49573/24 надано заяву в порядку 383 КАС України, в якій він просить:

- задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Головним управлінням ПФУ в Одеській області заперечення на заяву не подано.

Відповідно до абз. 1 ч.5 ст.383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Заяву розглянуто в порядку письмового провадження.

Обставини, встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 року та з 01.07.2022 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії пенсії з 01.04.2019 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 23.02.2023 року.

Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 по справі № 420/15799/22, яке набрало законної сили 23.02.2023, ОСОБА_1 17.04.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до перерахунку пенсії від 17.04.2023 року підсумок пенсії з 01.01.2019 року склав 18051,28 грн. Фактично призначено до виплати 18051,28 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії від 17.04.2023 року підсумок пенсії з 01.07.2022 року склав 20578,46 грн. Фактично призначено до виплати 20578,46 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії від 17.04.2023 року підсумок пенсії з 01.03.2023 року склав 22078,46 грн. Фактично призначено до виплати 20930,30 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії від 17.04.2023 року підсумок пенсії з 01.05.2023 року склав 22078,46 грн. Фактично призначено до виплати 20930,30 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023 становив 20930,00 грн, а недоплачені суми пенсійного забезпечення за попередній період включені до розрахунку на доплату та будуть виплачені після надходження коштів на погашення відповідних заборгованості.

Також, відповідно до перерахунку пенсії від 10.04.2024 року підсумок пенсії з 01.03.2024 року склав 25578,46 грн. Фактично призначено до виплати 23610,00 грн.

Ухвалою суду від 09.07.2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України за вхід. №27035/24 від 04.07.2024.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року по справі №420/15799/22 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду у тридцятиденний строк звіт про виконання судового рішення по справі №420/15799/22 з дня набрання законної сили ухвалою суду.

12.08.2024 року за вх. №33216/24 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області засобами поштового зв`язку (направлений 08.08.2024 року за трек-номером 698) надійшов звіт (вих. №1500-0802-7/122150 від 07.08.2024 року) про виконання рішення суду щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року по справі №420/15799/22, до якого зокрема додано засвідчену копію розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, копії проведених на виконання рішення суду з урахуванням ухвали перерахунків та внесення інформації про рішення по даній справі до реєстру рішень.

Ухвалою суду від 16.09.2024 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року по справі №420/15799/22.

Дослідивши заяву та матеріали справи, в частині вказаної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах судоустрійного і процесуального законодавства.

Обов`язковий характер судового рішення, яке ухвалюється іменем України, підкреслює авторитет судової влади, оскільки жодне рішення інших органів не може прийматись іменем України. Вимога про ухвалення судових рішень іменем України випливає з теорії поділу влади, згідно з якою судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і, відповідно, їх виконання має бути гарантовано державою. Саме тому обов`язковість судових рішень забезпечується державою.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Відтак, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України дійшов висновку, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

В пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" від 26 квітня 2005 року, "Крищук проти України" від 19 лютого 2009 року).

Згідно частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

За приписами статті 14 КАС України Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що відповідно до наявних в матеріалах справи копій розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №ЮО 083610 пенсіонера ОСОБА_1 , протоколів перерахунку пенсії (від 17.04.2023 року), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведений перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 до березня 2023 року включно, без обмежень граничним розміром.

Проте, відповідно до перерахунків пенсії від 17.04.2023 року підсумок пенсії з 01.03.2023 року склав 22078,46 грн. Фактично призначено до виплати 20930,30 грн, а з 01.05.2023 року підсумок пенсії склав 22078,46 грн. Фактично призначено до виплати 20930,30 грн.

Також, відповідно до перерахунку пенсії від 10.04.2024 року підсумок пенсії з 01.03.2024 року склав 25578,46 грн. Фактично призначено до виплати 23610,00 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 2093 грн.

Отже сума пенсії, яка визначена заявнику до виплати у березні 2023 року в розмірі 20930 грн є такою, що обмежена граничним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, визначеним станом на 01.01.2023, оскільки загальна сума нарахованої пенсії становить 22078,46 грн.

Суд зазначає, що в межах цієї справи розглядався спір щодо неправомірності обмеження пенсії позивача максимальним розміром, та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в цій справі, яке набрало законної сили 23.02.2023 року, такі дії територіального пенсійного органу з 01.04.2019 року та з 01.07.2022 року були визнані протиправними.

На відновлення порушеного права суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Отже, право позивача на отримання з 01.04.2019 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, у розмірі який не обмежений максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, захищене рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року у цій справі №420/15799/22, та відновлене шляхом зобов`язання перерахувати пенсії позивача з 01.04.2019 та з 01.07.2022 без її обмеження максимальним розміром.

За вказаних обставин, враховуючи приписи ст. 129-1 Конституції України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, виконуючи судове рішення в цій справі, яке набрало законної сили, було зобов`язане провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року та з 01.07.2022 року без обмеження пенсії максимальним розміром, що означає не тільки проведення перерахунку, з 01.04.2019 року та з 01.07.2022 року до набрання законної сили судовим рішенням, а й нарахування та виплату позивачу пенсії і після ухвалення судового рішення в цій справі також без її обмеження максимальним розміром до закінчення проведення пенсійних виплат або до відповідної законодавчої зміни.

Суд зазначає, що як на час подання позивачем заяви так і на час розгляду справи, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не зазнав змін, на підставі яких у пенсійного органу виникли б правові підстави обмежити пенсію заявника максимальним розміром.

До подібного висновку дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 23.05.2023 року по справі №420/5611/21.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання пенсійним органом рішення в справі №420/15799/22 під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , незалежно від обставин за яких такий перерахунок проводиться, в частині застосування пенсійним органом підтвердженого судовим рішення права на отримання пенсії без її обмеження максимальним розміром, призводить до порушення пенсійним органом ст. 129-1 Конституції України, до систематичного порушення прав позивача, змушує позивача постійно звертатись до суду за захистом своїх прав, з метою доведення факту, який встановлений та визнаний рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року у справі №420/15799/22.

Конституційний Суд України наголошує, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року №1401VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання (абзаци сьомий, восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

…Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність (абзаци тринадцятий, чотирнадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019.

Висновки Конституційного Суду України додатково свідчать про те, що спірні рішення митниці обмежили конституційне право на судовий захист та нівелювали його сутність, оскільки прийняті не у визначеному законом порядку.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

У Законі України «Про адміністративну процедуру» принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Керуючись статтями 2-9, 159, 167, 243, 248, 249, 256, 293-297, 370, 372, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 за вхід. №49573/24 від 07.10.2024 року про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.03.2023 року та з 01.05.2023 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, вчинених на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року у справі №420/15799/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () у 30-денний строк з моменту отримання цієї ухвали надати до Одеського окружного адміністративного суду докази на підтвердження вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Направити дану окрему ухвалу до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 293-297 КАС України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА