Справа № 480/6436/23
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 480/6436/23

адміністративне провадження № К/990/38401/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 480/6436/23 за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум", у якому просило суд стягнути в дохід бюджету з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум", що обслуговують такого платника податків, кошти в сумі 7275711,14 грн, для погашення податкового боргу за платежем «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів».

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 позов задоволено.

08.10.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 480/6436/23, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та відмовити в задоволенні позову.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

При поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13.02.2018 у справі №826/6436/14, від 19.02.2019 у справі № 807/495/17, від 03.02.2022 у справі № 560/4343/19, від 14.02.2022 у справі № 826/9711/17, від 10.08.2021 у справі № 260/2886/20.. Однак, обґрунтування цієї підстави зводиться до викладення обставин справи, цитування норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не містить правового обґрунтування незгоди з висновками апеляційного суду, як і не містить обґрунтування, чому, на переконання скаржника, висновки Верховного Суду, які врахував суд апеляційної інстанції, не підлягали застосуванню або застосовані неправильно.

Посилаючись на неповне з`ясування судом апеляційної інстанції обставин справи, скаржник не конкретизує, яка саме обставина залишилася не встановленою у цій справі. Доводи ж про надання неправильної оцінки наявним у матеріалах справи доказам не можуть розцінюватися як неповне з`ясування судом обставин у справі.

Зокрема, суди попередніх інстанцій зазначили, що з урахуванням приписів пункту 56.18 статті 56 ПК України, якими визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішенняконтролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, датою узгодження податкового повідомлення-рішення від 06.04.2021 № 1235/25010705 є дата набрання законної сили рішенням у справі № 480/4274/21, тобто - 23.09.2022. З позовною заявою про стягнення податкового боргу Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось 19.06.2023, про що свідчить штамп пошти на конверті, а саме в межах строку давності, встановленого пунктом 102.4 статті 102 ПК України.

Посилання в касаційній скарзі на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, який відбувся 09.02.2024, суди зазначили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, з якої встановлено, що повістка про виклик до суду доставлена відповідачу 31.01.2024 о 18:14. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або які зібрані у справі докази судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про не дослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позовних вимог та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження судових рішень.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд-Петролеум" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 480/6436/23 - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.П. Юрченко