Справа № 420/25687/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (вул. Острозьких Князів, 8, м. Київ, 01010) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» до Одеської митниці, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000043/1 від 18.07.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2024/000111 від 18.07.2024 року.

Позивач зазначив, що між ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та компанією METINVEST INTERNATIONAL SA. (Швейцарія) 26.07.2022 року укладено контракт купівлі-продажу №МКЗ1728221/07/22, на виконання умов якого останній зобов`язується поставити ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» товар.

З метою здійснення митного оформлення поставленого товару ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» 12.07.2024 року подано митну декларацію №24UA12U9 та передбачений МКУ пакет документів для підтвердження митної вартості товару за ціною договору.

Одеська митниця 12.07.2024 року направила повідомлення про виявлені недоліки в документах, поданих разом з декларацією №24UA12U9, та вимагала надати додаткові документи.

18.07.2024 на адресу митниці направлена відповідь з додатками на повідомлення від 12.07.2024 року.

Однак відповідачем 18.07.2024 року прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000043/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2024/000111.

Представник позивача вважає прийняті відповідачем рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що він не погоджується з підставами викладеними в оскаржуваному рішення для відмови для здійснення митного оформлення товару за ціною договору.

Зокрема, згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів митний орган вважав, що у поданих до митного оформлення вище перелічених митних деклараціях краі?ни відправлення відсутніи? переклад та сума фактурних вартостеи? товарів не відповідає вартості, вказаніи? у інвои?сах та інших поданих документах.

З цього приводу представник позивача зазначив, що до митного оформлення було надано експортні декларації країни відправлення, під час імпортування товару виробником RIZHAO STEEL YINGKOU MEDIUM PLATE CO.,LTD (Китай) в країну продавця товару, контрагента позивача, METINVEST INTERNATIONAL S A (Швейцарія). Саме тому сума фактурних вартостей товарів між виробником товару та продавцем не відповідає вартості, яка була визначена продавцем позивачу як покупцю товару. Між тим, кінцева вартість товару, яка вказана у інвойсах та інших поданих до митного оформлення документах, відповідає митній вартості товару.

Також в рішенні вказано, що подании? зовнішньоекономічнии? договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 26.07.2021 №МКЗ-1728221/07/22, аркуші якого з 1-15 не підписані сторонами договору, а остання сторінка надана окремо, що в свою чергу може свідчити, що дании? документ може містити ознаки підробки.

Позивач вважає, що неодноразове сканування договору не може свідчити про підробку договору. А щодо його підписання представник зазначив, що згідно з п.19.2 контракту №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022 контракт може бути укладений шляхом обміну сканованими примірниками або факсимільними копіями. Отже контракт підписано у відповідності до умов, визначених у ньому.

В обґрунтування своїх доводів представник позивача також вказує, що ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» через ВМО №1 м/п «Придунайський» п/п «Ізмаїльський МТП» було оформлено більше 10 митних декларацій за вказаним контрактом, який сумнівів у митного органу жодного разу не викликав.

В оскаржуваному рішенні також міститься зауваження, що висновки про вартісні характеристики товарів від 08.07.2024 №3-3/620, №3-3/621 містять дані аналізу наданих документів, інформаціи?них видань та аналізу інформаціі? операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки маи?на і маи?нових прав» звіт про оцінку маи?на, що складається у повніи? формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаціи?ні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Позивач вказує, що наданий позивачем висновок є експертний висновок щодо відповідності цін контракту кон`юнктурі ринку (ринковим цінам). Експертиза отримується для цілей митного оформлення, надання до контролюючих органів або для використання при господарських суперечках. При проведенні експертизи використовується інформація провідних українських та світових інформаційних агенцій, бірж, тощо.

На думку представника позивача всі надані документи у сукупності свідчать про достовірність визначеної митної вартості товару за ціною договору, а посилання митного органу на відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 23.10.2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До суду представником Одеської митниці наданий відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, оскільки: 1) у поданих до митного оформлення вищеперелічених митних деклараціях краі?ни відправлення відсутніи? переклад та сума фактурних вартостеи? товарів не відповідає вартості, вказаніи? у інвои?сах та інших поданих документах; 2) подании? зовнішньоекономічнии? договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 26.07.2021 №МКЗ-1728221/07/22, аркуші якого з 1-15 не підписані сторонами договору, а остання сторінка надана окремо, що в свою чергу може свідчити, що дании? документ може містити ознаки підробки. Також, згідно п. 3.3 контракту до митного оформлення не надано пакувальнии? лист, якщо він є в наявності; 3) висновки про вартісні характеристики товарів від 08.07.2024 №3-3/620, №3-3/621 містять дані аналізу наданих документів, інформаціи?них видань та аналізу інформаціі? операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки маи?на і маи?нових прав» звіт про оцінку маи?на, що складається у повніи? формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаціи?ні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Представник посилається на те, що Верховний Суд у постановах від 28.07.2021 у справі №808/3022/17, від 26.07.2021 по справі №813/8725/14, від 16.07.2021 у справі №804/3702/16, від 16.07.2021 по справі №804/769/16 та від 12.07.2022 по справі №808/865/18 визначив, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу.

На підставі ч.3 ст.53 МКУ у декларанта витребувані додаткові документи.

Декларантом на вимогу митного органу наданий лист, що більш ніяких документів надаватись не буде, та декларант просив здійснити митне оформлення товару.

Оскільки декларант не подав всіх документів, митний орган дійшов висновку про не спростування розбіжностей в наданих документах та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митниці у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

При цьому митницею проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим по товару №3 0,807 дол. США/кг (МД від 24.01.2024 №UA209230/2024/007188 та від 24.01.2024 №UA209230/2024/007044).

Представника ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» надав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що обов`язок доведення митної вартості ним виконано шляхом подання митною декларації №24UA12U9 від 12.07.2024 з доданими до неї документами.

Між тим, оскаржуване рішення фактично дублює повідомлення контролюючого органу декларанту, яким витребувано додаткові документи, що на думку представника позивача свідчить про формальний підхід суб`єкта владних повноважень при прийнятті оскаржуваних рішень, відсутності обґрунтованості прийнятого рішення.

Також представник позивача вважає, що рішення митного органу містить явну ознаку протиправності, оскільки митний орган формально, ігноруючи надані декларантом документи, обирає відразу шостий резервний метод визначення митної вартості товару. Водночас у рішенні про коригування митної вартості детально не обґрунтовано, чому митницею не застосовано один із попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару.

Представником митниці подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких, посилаючись на доводи, викладені у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 26.07.2022 року між позивачем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (покупець) та компанією METINVEST INTERNATIONAL SA. (Швейцарія) (продавець) укладено контракт №МКЗ-1728221/07/22, відповідно до п.п.1.1 продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (товар). Опис товару, сортамент, якість, технічні вимоги, походження, пакування, маркування, кількість, ціна, умови оплати, умови поставки та додаткові умови транспортування зазначаються в додатках (кожен окремо «додаток») і специфікаціях (кожна окремо «специфікація»), що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Ціна товару встановлюється в доларах США, Євро або фунтах стерлінгів, як зазначено у відповідній специфікації (п.6.1 контракту).

09.02.2024 року між сторонами укладено Специфікації №113 та №121 до Контракту купівлі-продажу №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022 року, якими визначено характеристики, кількість та вартість товару (Прокат плоский гарячекатаний з вуглецевої сталі сталеві листи) у дол. США за кожну одиницю товару, в залежності від розміру.

Компанією METINVEST INTERNATIONAL SA. (Швейцарія) на підставі специфікації №113 від 09.02.2024 складено інвойс №84937 від 28.06.2024 на поставку товару загальною вартістю 1 664 650,91 дол. США. Також на підставі специфікації №121 від 09.02.2024 складено інвойс №84936 від 28.06.2024 на поставку товару загальною вартістю 801 394,63 дол. США.

З метою здійснення митного оформлення поставки товару ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» 12.07.2024 року подано митну декларацію №24UA12U9, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження вказаних у деклараціях відомостей до митного органу поданий відповідний пакет документів згідно з МК України (контракт, специфікації до контракту, інвойси, та інші документи).

Проте відповідачем за поданими документами не здійснено митне оформлення документів з підстав, які зазначені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000043/1 від 18.07.2024 року.

Згідно з вказаним рішенням митний орган вважав, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) у поданих до митного оформлення вище перелічених митних деклараціях країни відправлення відсутній переклад та сума фактурних вартостей товарів не відповідає вартості, вказаній у інвойсах та інших поданих документах;

2) поданий зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 26.07.2021 №МКЗ-1728221/07/22, аркуші якого з 1-15 не підписані сторонами договору, а остання сторінка надана окремо, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. Також, згідно п. 3.3 контракту до митного оформлення не надано пакувальний лист, якщо він є в наявності;

3) висновки про вартісні характеристики товарів від 08.07.2024 №3-3/620, №3-3/621 містять дані аналізу наданих документів, інформаційних видань та аналізу інформації операторів ринку, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК декларанта повідомлено про необхідність подання додаткових документів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

18.07.2024 року на адресу начальника ВМО№1 м/п «Придунайський» п/п «Ізмаїльський МТП» позивачем направлений лист за вих. №07/2876 у відповідь на повідомлення декларанту 12.07.2024 року о 16:46:21 до ЕМД №24UA12U9 від 12.07.2024 року.

У наданому листі позивач зазначив про свою незгоду з наявністю розбіжностей в наданий документах та на відсутність у повідомленні посилання на будь-які розбіжності.

Щодо підстав, за яких митний орган не здійснив митне оформлення товару за митною декларацією за митною вартістю за ціною договору позивач у листі зазначив, що сума фактурних вартостей товарів не відповідає вартості, вказаній у інвойсах та інших поданих документах, тому що постачання здійснюється не по прямому контракту між виробником RIZHAO STEEL YINGKOU MEDIUM PLATE CO.,LTD (Китай) та покупцем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ». Експортні декларації країни відправлення відображають фактурні вартості при продажу між виробником товару та продавцем METINVEST INTERNATIONAL S A (Швейцарія). Імпорт в Україну здійснюється по Контракту купівлі-продажу №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022, укладеного між продавцем METINVEST INTERNATIONAL S A (Швейцарія) і покупцем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ».

Позивач у листі категорично не погодився з думкою митного органу, що Контракт купівлі-продажу №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022 та додатки до нього можуть містити ознаки підробки з посиланням на підписання кожного аркушу контракту. При цьому позивач посилався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.05.2022 року у справі №613/1436/17, який зазначив, що вимог для необхідності парафіювання (підписання кожної із сторінок договору) договірних документів немає в жодному нормативному документі, що регулюють форму зовнішньоекономічної угоди, а тому в разі відсутності домовленостей сторін про парафіювання договору такі вимоги будь якої Сторони договору або будь якої третьої сторони є протиправними.

Позивач зауважив, що згідно з п.19.2 до контракту купівлі-продажу №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022 року цей контракт може бути укладений шляхом обміну сканованими примірниками або факсимільними копіями. Факсимільні (або електронні) копії документів, оформлених до цього контракту, мають юридичну силу до моменту отримання оригіналів цих документів.

Крім того, позивач в наданому листі від 18.07.2024 року просив митний орган звернути увагу на те, що на ВМО №1 м/п «Придунайський» п/п «Ізмаїльський МТП» оформлено більше 10 митних декларацій за вказаним контрактом та додатками, нові версії документів до митного оформлення, що проводиться не подавались - це свідчить про те, що митним органом раніше прийнято дану редакцію документів і зауважень щодо «ознак підробки» митниця не мала.

Лист декларанта за вих. №07/2876 від 18.07.2024 року містить пояснення позивача митному органу щодо кожного витребуваного додатково документу.

Зокрема зазначено, що ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» не надає договір із третіми особами, оскільки є власником лише контракту купівлі-продажу №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022 року між компанією ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та METINVEST INTERNATIONAL S.A. (Швейцарія), що постачає товари. Договір між виробни ком RIZHAO STEEL YINOKOU MEDIUM PLATE CO.,LTD (Китай) та продав цем METINVEST INTERNATIONAL S А (Швейцарія) не надаємо, у зв`язку з ко мерційною таємницею.

У той же час вказано, що до митного оформлення надається контракт купівлі-продажу №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022, укладеного між продавцем METINVEST INTERNATIONAL S.А. (Швейцарія) і покупцем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та специфікація №107 від 29.04.2024 до нього.

Позивач зазначив у листі, що компанія ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» не здійснювала платежі третім особам на користь продавця. Оскільки таких платежів не здійснювалось, то такі документи не додаються.

Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту купівлі-продажу №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022 між компанією ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та METINVEST INTERNATIONAL S.А. (Швейцарія) - відсутні, інші сплати щодо виконання умов контракту купівлі-продажу №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022 між компанією ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та METINVEST INTERNATIONAL S.A. (Швейцарія) на користь третіх осіб не проводились. При даній закупівлі ліцензійний чи авторський договір не застосовуються.

В листі зазначено про надання митниці комерційних інвойсів №95238223 від 10.07.2024 та №95215515 від 10.07.2024, страхових полісів до них та інформації із облікової системи SAP про відображення придбаного товару.

Позивач просив продовжити митне оформлення вантажу згідно строків і норм чинного законодавства.

Незважаючи на надання пояснень та додаткових документів, митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем визначено митну вартість за резервним методом, на підставі даних згідно МД від 24.01.2024 №UA209230/2024/007188 та від 24.01.2024 №UA209230/2024/007044 щодо товару, заявленого до митного оформлення, вартість якого є більшою ніж заявлено декларантом.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, у разі незгоди з рішеннями, права на їх оскарження до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду, а також права викладені у ч.3 ст.52 цього МКУ.

Представник позивача, вважаючи оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500130/2024/000019/2 від 30.05.2024 зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В рішенні відсутні посилання на розбіжності в наданих документах.

В той же час в контракті, додатковій угоді до нього, декларації, інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, що зазначені в оскаржуваному рішенні підстави для його прийняття, як розбіжності в документах, які не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, є неспроможними.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Водночас приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вважає необґрунтованими сумніви митного органу в заявленій декларантом митній вартості товару, що у поданих до митного оформлення вище перелічених митних деклараціях краі?ни відправлення відсутніи? переклад та сума фактурних вартостей? товарів не відповідає вартості, вказаніи? у інвои?сах та інших поданих документах.

В підтвердження правильності визначення митної вартості позивачем надано експортні декларації №00003466 від 19.03.2024, №00003469 від 19.03.2024, №00003497 від 20.03.2024, №00003496 від 20.03.2024, №00003467 від 19.03.2024, №00003468 від 19.03.2024, №00003559 від 21.03.2024, №00003560 від 21.03.2024, складені під час імпортування товару виробником RIZHAO STEEL YINGKOU MEDIUM PLATE CO.,LTD (Китай) продавцю товару METINVEST INTERNATIONAL S.A. (Швейцарія).

Між тим, імпорт в Україну здійснювався по контракту купівлі-продажу №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022, який укладений між продавцем METINVEST INTERNATIONAL S A (Швейцарія) і покупцем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та специфікації №113 від 09.02.2024р. та №121 від 09.02.2024 до нього.

Згідно з ч.1 ст.254 МК України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Суд вважає, що сумніви митного органу щодо невідповідності суми фактурних вартостей товарів, зазначених у митних деклараціях країни відправлення, заявленій у інвойсах та інших поданих документах, є необґрунтованими. Відповідач не надав належного обґрунтування щодо того, яким чином визначена виробником вартість товару під час його первинної реалізації могла вплинути на ціну, встановлену між продавцем та позивачем на етапі імпорту до України.

Оскільки імпорт товару в Україну здійснювався на підставі контракту між METINVEST INTERNATIONAL S.A. (Швейцарія) та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» за заздалегідь визначеними умовами, що узгоджені сторонами та підтверджені специфікаціями, інформація про первинну вартість товару у експортних митних декларація виробника не може свідчили про невідповідність або неточність поданих декларантом документів.

Також суд вважає, що не підписання сторонами контракту усіх його сторінок не може бути обґрунтованим сумнівом для витребування додаткових документів.

Згідно копії контракту №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022, наданої декларантом митниці для митного оформлення товару, сторонами підписана лише остання сторінка зовнішньоекономічного договору (контракту) та скріплена печатками підприємств.

Відповідно до абз.13 ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Законодавство України не містить перелік вимог до зовнішньоекономічного договору щодо завірення печатками підприємств кожної сторінки контракту.

Крім того, частиною 3 ст.53 МК України передбачено, що висновок експерта та пакувальний лист є додатковими документами, та подаються (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

При цьому, відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено будь-яких сумнівів щодо невідповідності заявленої декларантом митної вартості товару до висновків експерта.

Таким чином, рішення митниці як суб`єкта владних повноважень є не вмотивованим, що є окремою підставою для його скасування.

Між тим, за приписами МКУ митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вважає, що позивачем до декларації, а також до пояснень, надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару, методу її визначення, документи у сукупності містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Відповідач у відзиві на позов не спростував доводів позивача, викладених у позові.

Суд дійшов висновку, що надані до митного оформлення контракт від 26.07.2022 №МКЗ-1728221/07/22, специфікації від 09.02.2024 №113 та №121, а також інвойси від 28.06.2024 №84937 та №84936 та інші документи оформлені відповідно до чинного законодавства, а їх форма та зміст не викликають сумнівів щодо визначеної митної вартості товару.

Відповідачем не спростовано жодними належними, допустимими та достатніми доказами, що документи, надані позивачем до митної декларації не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідачем здійснено коригування митної вартості товару на підставі відомостей бази даних, оскільки за попередніми МД від 24.01.2024 №UA209230/2024/007188 та від 24.01.2024 №UA209230/2024/007044 вартість товару є більшою, ніж заявлено декларантом, копії яких відповідачем долучено до відзиву.

Суд вважає, що митні декларації від 24.01.2024 №UA209230/2024/007188 та від 24.01.2024 №UA209230/2024/007044 не можуть бути враховані для коригування митної вартості товару за МД позивача, оскільки митна вартість товарів, митне оформлення яких вже здійснено за МД із АСМО «Інспектор» сформована за умов поставки CIF, коли позивачем посталено товар на територію України за умовами DAP. Оскільки умови поставки за митними деклараціями є різними, вказане може впливати на різницю між митною вартістю товарів.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.72,73,75,76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000043/1 від 18.07.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2024/000111 від 18.07.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

По цій справі різниця митних платежів становить 420370,08 грн, 1,5% від якої складає 6305,55 грн.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 5044,44 грн за подання позову в електронній формі через підсистему «Електронний суд», тобто з урахуванням коефіцієнта 0,8.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5044,44 грн.

Керуючись ст.2,3, 6, 7, 9, 12, 13, 139, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (вул. Острозьких Князів, 8, м. Київ, 01010, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000043/1 від 18.07.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2024/000111 від 18.07.2024 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 5044,44 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва