Справа № 640/15494/22
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

23 жовтня 2024 року 640/15494/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко А.В. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Президента України в особі комісії при Президенті України з питань громадянства про визнання дій незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Офісу Президента України в особі комісії при Президенті України з питань громадянства про визнання дій незаконними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

19.01.2023 від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа №640/15494/22 на виконання Закону України № 2825-IX від 13.12.2022 «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 адміністративну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жук Р.В. в адміністративній справі №640/15494/22, поданої 27.05.2024 - відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жука Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 витребувано від Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області належним чином засвідчену копію листа Комісії при Президентові України з питань громадянства №2119-22 від 28.01.2022 або пояснення щодо його відсутності. Витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії листа Комісії при Президентові України з питань громадянства №2119-22 від 28.01.2022 скерованого до органів ДМС України та всіх матеріалів, що були або мали бути взяті до уваги при вчиненні оскаржуваних дій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 виправлено описку в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 (суддя Перепелиця А.М.) у задоволенні заяви про відвід судді Жука Р.В. у справі №640/15494/22 відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 (суддя Терлецька О.О.) визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 заяву судді Жука Р.В. від 10.07.2024 про самовідвід від розгляду справи №640/15494/22 задоволено. Відведено суддю Жука Р.В. від розгляду справи №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Лиски І.Г у справі №640/15494/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 (суддя Лапій С.М.) у задоволенні заяви про відвід судді Лиски І.Г. у справі №640/15494/22 відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 заяву судді Лиски І.Г. від 02.09.2024 про самовідвід від розгляду справи №640/15494/22 задоволено. Відведено суддю Лиску І.Г. від розгляду справи №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В.

Ухвалою від 04.09.2024 адміністративна справа № 640/15494/22 прийнята до провадження суддею Шевченко А.В., ухвалено продовжити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.10.2024 через Електронний суд позивач направив заяву про відвід судді Шевченко А.В., що зареєстрована та передана судді для розгляду 15.10.2024.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що станом на 13.10.2024 суддею Шевченко А.В. не надано справу № 640/15494/22 для дистанційного ознайомлення шляхом направлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або шляхом розміщення Київським окружним адміністративний судом повного обсягу матеріалів у електронній справі Електронного суду. Відтак, на думку заявника, такі дії судді Шевченко А.В. викликають недовіру до суду, а також викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності, у зв`язку з чим позивачем заявлено відвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко А.В. від розгляду адміністративної справи № 640/15494/22. Матеріали адміністративної справи № 640/15494/22 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Президента України в особі комісії при Президенті України з питань громадянства про визнання дій незаконними передано до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вирішення питання про відвід судді Шевченко А.В. здійснюється суддею Кочановою П.В.

За змістом частини 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В. у адміністративній справі № 640/15494/22 у порядку письмового провадження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частини другою цієї статті КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, а також порядок здійснення такого відводу (самовідводу). При цьому, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості, і такі обставини мають бути доведеними.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 у рішенні Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії" викладено правовий висновок відповідно до якого суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2009 у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість чи порушення принципу безсторонності.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

Фактично заявляючи відвід судді, позивач посилається на те, що йому не було надано справу для дистанційного ознайомлення, а також не було направлено копії матеріалів справи на його електронну адресу або шляхом розміщення Київським окружним адміністративним судом повного обсягу матеріалів у електронній справі Електронного суду.

З аналізу поданої позивачем заяви вбачається, що основною підставою для відводу є не погодження з процесуальними діями, вчиненими суддею, зокрема під час підготовки до розгляду даної адміністративної справи.

Суд констатує, що мотиви, наведені заявником, не дають підстав для застосування відводу судді, передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про необґрунтованість заявленого відводу.

Частиною першої статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Відповідно до частини третьої статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, суддів та судового процесу, функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

10 вересня 2024 року, суддею Шевченко А.В. на ім`я в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду було складено службову записку, в якій суддя просила забезпечити переведення матеріалів адміністративної справи № 640/15494/22 в електронну форму.

Матеріали справи не містять доказів того, що на день розгляду заяви про відвід судді, до останньої надійшла відповідь на її службову записку.

Відтак, з урахуванням доводів, заявлених позивачем у заяві від 13 жовтня 2024 року про відвід судді від розгляду даної справи, судом не встановлено підстав, передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, які б перешкоджали приймати участь у розгляді даної справи чи свідчили б про упередженість судді, а заявлені підстави для відводу, на переконання суду не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки не стосуються особистого відношення судді до результатів розгляду даної справи.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В. відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36-37, 39, 40, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В. в адміністративній справі 640/15494/22 - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Кочанова П.В.