Справа № 620/10518/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/10518/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить: визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 2322 - 17 У від 07 червня 2024 року зі сплати Єдиного соціального внеску на суму 37 661,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначає, що відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2024 № Ф - 2322 - 17 У, сформованої на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI відповідачем зобов`язано позивача сплатити недоїмку зі сплати Єдиного соціального внеску (ЄСВ) в сумі 37 661,56 грн. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а вимогу про сплату боргу (недоїмки), такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що він з 15.10.1998 р є адвокатом - самозайнятою особою, яка проводить незалежну професійну діяльність і перебуває в Єдиному реєстрі адвокатів України Національної асоціації адвокатів України. З 21.10.2002 позивач був зареєстрований як фізична особа - підприємець. Але, починаючи з 2013 року свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця було недійсне, тому позивач не міг здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність. 03 червня 2020 року набрав чинності пункт 5 розділу І Закону України від 13 травня 2020 року № 592-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» , відповідно до положень якого розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI доповнено пунктом 9-15. Прийняття закону було обумовлено, зокрема, тим, що встановлення обов`язку сплати єдиного соціального внеску без отримання доходу не відповідає легальній меті державного регулювання цього виду відносин та є непослідовним у контексті самого Закону, який визначає об`єктом нарахування єдиного соціального внеску саме отриманий дохід. Відсутність офіційного підтвердження у позивача статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом № 755-IV, виключало можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключало і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

В межах встановленого судом строку відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначає про правомірність прийнятої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2024 №Ф-2322-17У.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач з 15.10.1998 є адвокатом особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, відповідно до даних Єдиного реєстру адвокатів України Національної асоціації адвокатів України.

Позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.10.2002, відповідно до даних єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З 2013 року, свідоцтво про державну реєстрацію недійсне, та, відповідно, позивач не здійснює підприємницьку діяльність.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-2322-17У від 07.06.2024 на суму 37661,56 грн (а.с.4).

Вважаючи вказану вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Єдиний соціальний внесок є обов`язковим платежем до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування, що справляється в Україні з метою забезпечення страхових виплат за поточними видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Будучи платником такого внеску, позивач зобов`язаний сплачувати його в порядку і розмірі, встановленому законом.

Згідно з підпунктом 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Положеннями підпункту 20.1.19 пункту 20,1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Так, згідно даних Інформаційної системи "Податковий блок" ОСОБА_1 перебуває на обліку в податковому органі, як фізична-особа підприємець (дата державної реєстрації 21.10.2002, рішення про припинення підприємницької діяльності не прийнято) з ознакою незалежної професійної діяльності (адвокат), (дата встановлення ознаки з 21.08.2013, дата зняття ознаки незалежної професійної діяльності відсутня), адвокатське діяльність здійснюється індивідуально.

Таким чином, в розумінні норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків і зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі - Порядок № 5), облік нарахованих і сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюється контролюючим органом в інтегрованій картці платника, що відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками.

Інтегрована картка платника - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДПС, які характеризують став розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДПС Україна поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, який становив у 2017 році - 704,00 грн, у 2018 році - 819,06 грн, у 2019 році - 918,06 грн, у 2020 році - 1039,06 грн та з 01.09.2020 -1100,00 грн.

Згідно даних інтегрованої картки платника ФОП ОСОБА_1 (далі - ІКП), загальна сума заборгованості, станом на 30.06.2023, становила 55490,62 гривень.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України від 01.09.2023 №25558/6/99-00-06- 02-01-06 фізичної особи - підприємця (адвоката) ФОП ОСОБА_1 зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області привести у відповідність інтегровану картку платника, з урахуванням позиції Верховного Суду за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №520/3939/19 від 02.09.2019 та вимог чинного законодавства (а.с.77-79).

На виконання вищезазначеного Рішення ДПС в ІКП платника ФОП ОСОБА_1 по коду платежу 71040000 (далі - КБК 71040000) проведено коригування (зменшення) щоквартальних нарахувань як особі, що здійснює незалежну професійну діяльність на суму 18276,72 грн, а саме: [2457.18] Нараховано ЄВ ФОП. в т.ч. з незалежною професійною діяльністю Нарахувавння єдиного внеску N 10168411/ev від 19.04.2018 терм.спл. 19.04.2018; [8448] Нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік Нарахування єдиного внеску N 3987046/ev від 02.05.2018 терм.спл. 02.05.2018; [2457.18] Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. з незалежною професійною діяльністю Нарахування єдиного внеску N 1019041 б/ev від 19.07.2018 терм.спл. 19.07.2018; [2457.18] Нараховано ЄВ ФОП. в т.ч. з незалежною професійною діяльністю Нарахування єдиного внеску N 10213425/ev від 19.10.2018 терм.спл. 19.10.2018; [2457.18] Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. з незалежною професійною діяльністю Нарахування єдиного внеску N 1467473/ev від 21.01.2019 терм.спл. 21.01.2019.

Станом на 30.08.2024 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по КБК 71040000 ФОП ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 37213,90 грн, а саме нарахування проведені відповідно до законодавства з єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю (загальна сума нарахувань складає 37788,74 грн): 2017 рік - 8448,00 грн, 2018 рік - 9828,72 грн; 2019 рік - 11016,72 грн; 2020 рік - 8495,3 грн.

У 2022 році сплата коштів проводилась в межах виконавчого провадження у рахунок погашення заборгованості з єдиного внеску у сумі 574,84 гривень.

За період 2021-2023 року в ІКП платника ФОП ОСОБА_1 нарахування з єдиного внеску відсутні.

ФОП ОСОБА_1 самостійно зобов`язання з єдиного внеску не визначались, сплата не проводилась.

Враховуючи наявність в інтегрованій картці платника заборгованості, в автоматичному режимі було сформовано та надіслано за податковою адресою вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-2322-17 від 07.06.2024 на суму 37 661,56 грн.

Вимога направлялась платнику за податковою адресою ( АДРЕСА_1 ), рекомендованим листом з повідомленням про вручення та була повернута поштою 01.07.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.65-66).

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з поверненням поштового відправлення за закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) відповідно до норм діючого законодавства є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги не сплатив зазначених у вимозі сум недоїмки, не узгодив вимогу з податковим органом, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу, податковий орган протягом десяти робочих днів надсилає таку вимогу в порядку, встановленому Законом №2464, до органу державної виконавчої служби.

За даними інформаційно - комунікаційної системи органів ДПС по ОСОБА_1 станом на 04.09.2024 обліковується заборгованість по платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування) в розмірі 37213,90 грн та по платежу 71010000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності) в розмірі 447,66 грн.

Так, суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 08 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування частина друга статті 2 Закону № 2464).

Згідно зі статтею 3 Закону № 2464, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Державна реєстрація фізичних осіб - підприємців регулюється Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003р. №755-IV, із змінами та доповненнями (далі - Закон №755).

Державна реєстрація проводиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР).

Згідно з положеннями Закону № 2464 для фізичних осіб-підприємців обов`язки платників єдиного внеску виникають з дня їх державної реєстрації підприємцями та припиняються з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону № 755).

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника ЄСВ, в частині діяльності, здійснюваної нею як фізичною особою - підприємцем (ч. 4 ст. 6 Закону N 2464).

Взяття на облік у контролюючому органі осіб, зазначених, зокрема, у пункті 4 частини першої статті 4 Закону № 2464, на яких поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», - здійснюється на підставі відомостей про державну реєстрацію створення юридичної особи її відокремленого підрозділу, відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації, представництва, філії іноземної благодійної організації, державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації їх припинення, наданих згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у день отримання зазначених відомостей (абзац четвертий частини першої статті 5 Закону № 2464).

Підставою для зняття фізичної особи - підприємця як платника податків з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням. Дата зняття з обліку фізичної особи - підприємця відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону платниками ЄСВ є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Один з обов`язків платників ЄСВ визначений п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону про ЄСВ, яким встановлено, що платники ЄСВ зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону № 2464).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 та пунктів 2, 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-УІ (в редакції, чинній з 01.01.2017) єдиний внесок нараховується, зокрема: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з нормами ч.5 ст.8 Закону єдиний внесок для платників, зазначених у ст.4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст.7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону (в редакції, яка діяла до 31.12.2017) платники єдиного внеску, зазначені у п.4 ч.1 ст.4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII, яка діє з 01.01.2018. вищевказана стаття передбачає, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст.4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Оскільки, нарахування єдиного внеску в ІКП відбувається, зокрема на підставі реєстраційних даних платника, відповідно в ІКП по ФОП ОСОБА_1 , за технологічним ком 71040000 відбулося нарахування єдиного внеску з урахуванням наявних реєстраційних даних.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 , не виконано самостійно обов`язки платника єдиного внеску, як наслідок в ІКП обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску, яка є несплаченою.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 сума єдиного внеску, зокрема, несплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя статті 25 Закону №2464).

До фізичних осіб-підприємців, які відповідно до реєстру страхувальників перебувають на обліку як платники єдиного внеску та якими самостійно не виконано обов`язки щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, податковими органами вживаються заходи впливу та стягнення, передбачені статтею 25 Закону № 2464.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Процедуру нарахування і сплати ЄВ страхувальниками, визначеними Законом №2464, механізм стягнення заборгованості по ЄВ. а також порядок дій Державної податкової служби України відносно нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів регулюється наказом МФУ від 20.04.2015 № 449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Інструкція).

Відповідно до розділу VI Інструкції, до платників, які не виконали визначені Законом №2464 обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення, а саме, платнику надсилається (вручається) вимога про сплату боргу (недоїмки).

Так, податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно- комунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу є виконавчим документом.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (частина шістнадцята статті 25 Закону № 2464).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надіслане ю (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

За приписами пункту 70.2 статті 70 Податкового кодексу України до облікової картки фізичної особи-платника податків серед іншого вноситься інформація про місце проживання (підпункт 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПКУ).

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПКУ фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як встановлено судом вище вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2024 за № Ф-2322-17 направлялись позивачу засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення за податковою адресою та була повернута поштою за закінченням терміну зберігання.

За таких обставин відповідно до приписів до п.4 розділу VI Інструкції № 449 вимоги про сплату боргу (недоїмки) вважається врученою платнику належним чином.

Добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональний даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність прийнятої Головним управлінням ДПС у Чернігівській області вимоги про сплату боргу (недоїмки) на суму 37661,56 грн.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваної вимоги діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124.

Повне судове рішення складено 22.10.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО