Справа № 460/8117/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2024 року м. Рівне №460/8117/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі відповідач, ГУНП в Рівненській області) про визнання протиправним та скасування наказу №79 від 01.07.2024 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дійсно 07.04.2024, при виконанні службових обов`язків було прийняте рішення про наявність підстав для притягнення громадянина ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за фактом допущення порушення ПДР керування ОСОБА_2 транспортним засобом не маючи права керування, а саме, не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР, та винесено постанову за вказаною нормою про накладення на останнього стягнення у виді штрафу у розмірі 3400грн. При цьому, при перевірці у базі ІПНП, будь-яких фактів притягнення (постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності) ОСОБА_2 не було, що давало підстави для винесення відносно останнього постанови за ч.2 ст.126 КУпАП. Зауважує, що постановою Гощанського районного суду від 16.01.2024 у справі №557/2109/23 до ОСОБА_2 застосовано захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП у виді попередження, стягнення ж у даному випадку до ОСОБА_2 не застосовувалось. За вказаних обставин, позивач вважає, що дисциплінарна комісія прийшла явно до не правильного рішення щодо наявності у його діях порушення порядку документування та розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ст.126 КУпАП. Відтак, оспорюваний підлягає скасуванню за безпідставністю його винесення.

Ухвалою суду від 20.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

29.08.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вказав, що оскаржуваний наказ є правомірним, оскільки за наслідками проведення службового розслідування було виявлено порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, не дотримання вимог ст.7, 221, 225 КУпАП, що призвело до невірної кваліфікації вчиненого 06.04.2024 адміністративного правопорушення ОСОБА_2 та порушення підвідомчості розгляду справи.

Суд з`ясував зміст та підстави заяв по суті спору, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 01.10.2020 проходить службу в Національній поліції України та на даний час перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

19.06.2024 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за вх.№12837/2024 із відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла інформація з приводу можливого вчинення дисциплінарного проступку інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1843782 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Враховуючи наведене, для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, наказом начальника Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 25.06.2024 №336 було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

01.07.2024 начальником Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області полковником поліції Романом Штебою затверджено висновок службового розслідування за фактом можливих порушень в діях інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта ОСОБА_1 під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1843782 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Як вбачається із зазначеного Висновку, в ході проведення службового розслідування встановлено, що в діях інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, а саме порушення ним службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, не дотримання вимог ст.7, 221, 255 КУпАП, що призвело до невірної кваліфікації вчиненого 06.04.2024 адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та порушення підвідомчості справи.

У Висновку зазначено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1843782, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.04.2024 о 20год. 20хв. В с.Сіянці, вул.Шкільна, керував автомобілем марки «OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а.ПДР. Дані дії кваліфіковані працівником поліції за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн.

Згідно «ГСЦ Посвідчення волія» ІПНП документ відсутній. Під час моніторингу системи ІПНП встановлено, що 24.11.2023 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , складалися протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №280350 та ААД №280349 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП. Згідно рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 16.01.2024 №557/2109/23 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення в порядку статті 24-1 КУпАП у виді попередження.

Таким чином, інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 було порушено порядок документування та розгляду справи про вчинення 06.04.2024 ОСОБА_2 адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ст.126 КУпАП.

У наданих під час службового розслідування поясненнях позивач зазначив, що при перевірці згідно бази ІПНП «Особа» гр. ОСОБА_2 , встановлено, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №280350 від 24.11.2023, який було направлено на розгляд Гощанського районного суду Рівненської області. Станом на 06.04.2024 рішення суду про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності в базі ІПНП не містилося. Оскільки таке рішення в базі ІПНП було відсутнє, він вважався особою, яка не притягалася до адміністративної відповідальності, внаслідок чого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1843782 від 06.04.2024.

За результатами службового розслідування відносно позивача Рівненським районним управлінням управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області було прийнято наказ від 01.07.2024 №89 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», зокрема, відповідно до п.1 якого, за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, не дотримання вимог статті 7, 221. 255 КУпАП, що призвело до невірної кваліфікації вчиненого 06.04.2024 адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , та порушення підвідомчості розгляду справи, керуючись статтями 11, 12 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголосити зауваження.

Вважаючи вищевказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону № 580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (стаття 11 Дисциплінарного статуту).

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя статті 14 Дисциплінарного статуту).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є порушення службової дисципліни, тому для притягнення до такої відповідальності необхідно з`ясувати всі обставини дисциплінарного проступку.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, з метою встановлення обставин дисциплінарного проступку, визначення його тяжкості, заподіяної шкоди та ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.

Згідно з частиною 6 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1, 2, 7 статті 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1-2, 4 статті 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з частиною 1-2 статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частиною 3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

В силу вимог частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч.1-2 статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Частиною 1 статті 24 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначено розділом V Дисциплінарного статуту.

Так, стаття 26 Дисциплінарного статуту визначає, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Зокрема, згідно з ч. 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Відповідно до п. 1-2 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається з дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктом 4 розділу V Порядку №893 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, мета службового розслідування полягає в тому, щоб повно, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника НП і його ставлення до вчиненого.

Верховний Суд у постанові від 02.05.2019 у справі №825/1902/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81533765) зазначив, що у разі притягнення позивача саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81046498) вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд повинен фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Відповідно до матеріалів справи, 07.04.2024 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції Ковалюком В.М. відносно гр. ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1843782, за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн.

Разом з тим, під час перевірки складених позивачем адміністративних матеріалів виявлено порушення ним кваліфікації вчиненого гр. ОСОБА_2 правопорушення. Зокрема, під час моніторингу ІПНП встановлено, відносно гр. ОСОБА_2 24.11.2023 складалися протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №280350 та ААД №280349 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП. Таким чином, дії вказаного громадянина повинні кваліфікуватись як вчинені повторно, що відповідає ч.5 ст.126 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідно до електронних баз даних, наявних у відділенні поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, відносно гр. ОСОБА_2 24.11.2023 відділенням поліції №5 (смт.Гоша) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складалися адміністративні матеріали за ч.2 ст.126 КУпАП. Відповідні матеріали направлено до Гощанського районного суду Рівненської області за №6263/203/02-23 від 29.11.2023.

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 16.01.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП та застосовано захід впливу, визначений ст. 24-1 КУпАП у виді попередження.

У наданих під час службового розслідування поясненнях позивач зазначив, що при перевірці згідно бази ІПНП «Особа» гр. ОСОБА_2 , встановлено, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №280350 від 24.11.2023, який було направлено на розгляд Гощанського районного суду Рівненської області. Станом на 06.04.2024 рішення суду про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності в базі ІПНП не містилося. Оскільки таке рішення в базі ІПНП було відсутнє, він вважався особою, яка не притягалася до адміністративної відповідальності, внаслідок чого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Згідно з пунктом 4 цього розділу Інструкції У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейські підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП, а за частиною третьою статті 127-4 поліцейськими підрозділів Департаменту внутрішньої безпеки.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції установлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розділом VIІ Інструкції передбачено особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно.

Так, повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

У разі неможливості встановити повторність постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається повідомлення про адміністративне правопорушення, яке у п`ятиденний строк разом із наявними матеріалами справи (рапортом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та іншими доказами) надсилається до підрозділу поліції за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення та вжиття заходів щодо подальшого розгляду.

Після здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (пункт 3).

Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу (пункт 4).

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення (пункт 5).

Тобто чинним законодавством України чітко визначено порядок дій поліцейськими під час виявлення допущення особою адміністративного правопорушення, у тому числі у випадку неможливості встановити повторність такого порушення.

Зокрема, після виявлення правопорушення поліцейський здійснює його кваліфікацію та, якщо його розгляд віднесено до компетенції Національної поліції України, виносить відповідну постанову.

Так, інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» суд встановив, що відносно гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.11.2023 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №280350 за ч.2 ст.126 КУпАП. У графі «рішення» вказано, що постанова направлена до Гощанського районного суду Рівненської області за №6263/203/02 від 29.11.2023.

Дійсно, у відповідній графі «рішення» відсутня інформація щодо результату розгляду відповідного протоколу.

Відтак, позивач фактично не міг здійснити перевірку інформації щодо притягнення або непритягнення особи до адміністративної відповідальності та відповідно наявності повторності правопорушення.

Водночас, суд зазначає, що у випадку об`єктивної неможливості здійснити перевірку повторності правопорушення, що безпосередньо впливає як на його кваліфікацію та і на визначення органу, уповноваженого розглядати справу, поліцейський повинен скласти відповідне повідомлення.

Незважаючи на викладене, позивач вказаних вище вимог не дотримався, не впевнився у відсутності повторності виявленого порушення та склав постанову про накладення адміністративного стягнення, здійснивши при цьому його не правильну кваліфікацію.

При цьому, суд наголошує, що Інструкцією чітко встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення в такому випадку не виноситься.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача про обґрунтованість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього спірним наказом стягнення у виді зауваження.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Миколи Хвильового, буд. 2,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 40108761)

Повний текст рішення складений 23.10.2024.

Суддя Олег ГРЕСЬКО