Справа № 580/7703/24
Суддя: Маринчак Нінель Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7703/24 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Маринчак Н.Є.

суддів: Черпака Ю.К., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2024 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невірного розрахунку розміру підвищення грошового забезпечення та суми індексації-різниці ОСОБА_1 в місяці підвищення посадових окладів, березень 2018 року;

- встановити, що розмір підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 , у березні 2018 року склав 842,21 грн;

- встановити, що розмір індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 , у березні 2018 року з урахуванням вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 склав 3 620,94 грн;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача, ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року в сумі 122 294,33 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі № 580/7703/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо невірного розрахунку індексації грошового забезпечення, встановлення розміру підвищення грошового забезпечення, встановлення розміру індексації-різниці грошового забезпечення, визнання протиправними дій щодо невиплати індексації-різниці грошового забезпечення, стягнення грошових коштів.

Суд першої інстанції мотивував позицію тим, що питання виплати позивачу недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року охоплюється рішенням суду в справі № 580/1432/21 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Суд зазначив, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльність відповідача, вчинену або не вчинену на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Тому, спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судових рішень.

За вказаних обставин, якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку із цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі № 580/7703/24 та направити справу на повторний розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Апелянт наполягає на тому, що в адміністративній справі № 580/1432/21 рішення суду носить зобов`язальний характер, а суд не розглядав розрахунок суми індексації-різниці, відтак заява в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 580/1432/21 буде залишена судом без розгляду.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував правову позицію Верховного Суду України у подібних правовідносинах викладену у постанові від 16 травня 2024 року справа № 400/5726/23.

11 вересня 2024 року відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку задоволення апеляційної скарги позивача, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 грудня 2020 року № 287 виключений зі списків частини та звільнений з військової служби. У період проходження військової служби, нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексація не нараховувалася та не виплачувалася, та в період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року індексація грошового забезпечення нараховувалася та виплачувалася з порушенням вимог абзаців 3, 4 та 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправних дій та зобов`язання виплатити індексацію.

Рішенням суду в адміністративній справі № 580/1432/21 визнано протиправні дії Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), урахуванням раніше виплачених сум індексації; нарахувати та виплатити позивачу, індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

На виконання рішення суду в частині зобов`язання виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року, Військова частина НОМЕР_1 30 травня 2023 року виплатила позивачу 85 264,62 грн.

26 червня 2024 року представник позивача звернувся із запитом до відповідача щодо виконання рішення суду в іншій його частині, а саме нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 квітня 2018 по 24 грудня 2020 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації (а.с.7).

Відповідач, листом від 09 липня 2024 року за вихідним № 36/1872 зазначив, що вважає рішення у справі №580/1432/21 виконаним у повному обсязі та посилаючись на роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 17 січня 2023 року №168/0/290-23/51, зазначив, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 квітня 2018 по 24 грудня 2020 року із застосуванням березня 2018 року відсутні.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом та заявив вимоги щодо визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо невірного розрахунку розміру підвищення грошового забезпечення та суми індексації-різниці ОСОБА_1 в місяці підвищення посадових окладів, березень 2018 року та визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судових рішень (у справі №580/1432/21), тому відмовив у відкритті провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Установлена в пункті 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України підстава для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті та остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Необхідно зауважити, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову; це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем і відповідачем спірних правовідносин. Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин і фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.

Так, спірним є питання наявності в межах двох справ (№ 580/1432/21 та №580/7703/24) одночасної сукупності вказаних умов для відмови у відкритті провадження у справі, що розглядається.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №580/1432/21 визнано протиправні дії Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано:

- нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), урахуванням раніше виплачених сум індексації;

- нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Предметом адміністративного позову у межах справи №580/7703/24 є визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо невірного розрахунку розміру підвищення грошового забезпечення та суми індексації-різниці ОСОБА_1 в місяці підвищення посадових окладів, березень 2018 року та визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року.

У апеляційній скарзі позивач зазначає про нетотожність позову у цій справі та справі №580/1432/21, адже він просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у невірному розрахунку розміру підвищення грошового забезпечення в місяці підвищення посадових окладів (березень 2018 року) та стягнення суми невиплаченої індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року.

Колегія суддів враховує, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Право працівника на отримання «поточної індексації» виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Порядок № 1078 такого поняття як «фіксована» сума індексації, не містить. Указаний термін закріплено у Додатку 4 до Порядку № 1078, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року, де було наведено приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте Постановою № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078 поняття «фіксованої» суми індексації не використовується.

З 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття «індексація» як різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21 та від 14 вересня 2023 року у справі № 120/8306/22 з подібними правовідносинами.

Виходячи зі змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Як вбачається зі змісту судового рішення у справі №580/1432/21, у межах розгляду цієї справи було вирішено питання про право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та за період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Однак, у межах справи №580/1432/21 не досліджувалось питання наявності права, розміру, механізму розрахунку щомісячної фіксованої індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення позивача, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Разом з тим, в межах справи №580/7703/24 предметом позову є саме питання розрахунку розміру підвищення грошового забезпечення позивача та фіксованої щомісячної індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 24 грудня 2020 року та її розмір.

Отже, дані справи не є тотожними, мають різний предмет та підстави, відтак висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставними.

За таких обставин, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року про для відмову у відкритті провадження є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції, внаслідок порушення норм процесуального права, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 329, 331, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії № 580/7703/24 - направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач Маринчак Н.Є.

Судді: Черпак Ю.К.

Штульман І.В.