Справа № 551/1052/24
Суддя: Сиволап Д. С.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 551/1052/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в с. Шишаки Миргородського району Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Дар`ї Ігорівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00022123 від 30 серпня 2024 року, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дана постанова винесена без дотримання загальних положень КУпАП. Вважає, що зі змісту оскаржуваної постанови не можливо з`ясувати, на підставі чого уповноважена особа дійшла висновку про перевищення навантаження на одиночну вісь т/з MAN TGХ 18.440, який перевозив рідкий вантаж, на 16,5% (1,898 тон), та перевищення загальної маси т/з на 8,47% (0,974 тон), оскільки єдиною методикою виконання вимірювань є Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08, яка на вимірювання рідких вантажів не розповсюджується. Крім того, доказів того, що вісь на яку могло бути здійснено навантаження вказаного в товарній накладній вантажу взагалі не зафіксовано в режимі фотозйомки, а доказів зважування не долучено до справи.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи про дату та час судового розгляду.

У визначений судом строк представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Бодак М.В. надіслала відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позову, вказуючи на те, що оскаржувана постанова винесена в передбачений законом спосіб із дотриманням відповідної правової процедури, а оскаржуване рішення ґрунтується на належних та допустимих доказах, зокрема тих, які додані до матеріалів справи.

Крім того, зазначила, що головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. є неналежним відповідачем у справі, оскільки не виносила оскаржувану постанову, а тому просила його замінити на належного Державну службу України з безпеки на транспорті.

З моменту відкриття провадження у справі заяв та клопотань від сторони позивача до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини.

Позивач є відповідальною особою за транспортний засіб «MAN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 . Даний факт підтверджується матеріалами справи та визнається обома сторонами.

30 серпня 2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. винесено постанову серії АА № 00022123 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, за якою позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., в зв`язку з тим, що він як відповідальна особа допустив рух транспортного засобу MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.47% (0.974 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. Правопорушення виявлено о 09-03 год. 24.08.2024 за адресою: Н-07, км 291+793, Сумська обл. У постанові наведені технічні характеристики засобу автоматичної фіксації правопорушення, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу навантаження на одинарну вісь, фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу, а також формула розрахунку відсотку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами (а.с.9).

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було надано ряд документів, що підтверджують автоматичну фіксацію автомобіля «MAN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 за вказаних в постанові обставин та відповідність вимогам в сфері стандартизації, мерології та сертифікації приладів автоматичної фіксації та іншого обладнання, які використовувались при виявленні даного правопорушення. Зокрема, сертифікат перевірки типу UA.TR.113-0748-21, чинний до 28.12.2031, свідоцтво про повірку №04/4451 від 22.12.2023, чинне до 22.12.2024 (підсистема вагового контролю) та сертифікат перевірки типу UA.TR.113-0747-21, чинний до 28.12.2031, свідоцтво про повірку №1939 від 22.12.2023, чинне до 22.12.2024 (підсистема габаритного контролю).

Разом з тим, позивачем в обґрунтування доводів позовних вимог не наведено об`єктивних обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічних засобів, за допомогою яких проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність свідоцтва про повірку технічного засобу.

Твердження позивача, що оскаржувана постанова не містять інформації про результати зважування, а також нормативні габаритно-вагові параметри т/з на даній ділянці автомобільної дороги, є помилковими, оскільки WIM71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE встановлено на дорозі «Н-07, км 291+793, Сумська обл.», яка є дорогою державного значення, а тому застосовуються приписи п. 22.5 ПДР, що встановлюють дозвільний ваговий параметр для такого типу доріг.

Фактично зафіксоване навантаження на задню одиночну вісь тягача (вісь 2) становило 14850 кг, а навантаження з урахуванням похибки вагового комплексу 12474 кг. Вказані відомості зазначені безпосередньо в тексті оскаржуваної постанови в розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення».

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134- 1:2006, IDT) Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь.

Надаючи правову оцінку вищевказаним фактам та доводам сторін, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Станом на 24 серпня 2024 року Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08, в якій заборонялося зважування наливних вантажів та на яку посилається позивач втратила чинність.

На даний час зважування транспортних засобів із сипучим/наливним вантажем здійснюється згідно Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пп. «в» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на строєні осі, в тому числі навантаження на одинарну вісь 11,5 тон (на дорогах державного значення) та 7 тон (на дорогах місцевого значення).

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Так, у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно передбачено накладення штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку уповноваженою особою встановлено навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.47% (0.974 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Відповідно до ч.1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно зі ст. 229 КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті і накладати адміністративні стягнення мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (ч.ч. 2-3 ст. 132-1 КУпАП).

Відповідно до ч.5 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень.

Суд відхиляє доводи позивача про невідповідність змісту оскаржуваної постанови вимогам Інструкції №512 з огляду на відсутність у ній повного обсягу необхідної інформації, оскільки згідно пункту 3 Інструкції №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до додатку 1 до Інструкції №512 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в постанові має міститися виключно інформація про дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, зазначеної у статті 143 КУпАП, дата народження, місце проживання (перебування), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Зазначення в тексті постанови інших відомостей, положеннями даного нормативно-правового акту не передбачено.

Разом з тим, позивач в обґрунтування своїх доводів про протиправну відсутність в постанові відомостей про смугу руху, напрямок руху, максимально дозволене навантаження на вісь, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, посилається на норми Інструкції № 512, які на час виникнення спірних правовідносин втратили чинність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174).

Згідно з п.п. 2 та 7 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційних систем. Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

З наданих доказів також можна однозначно ідентифікувати транспортний засіб, який рухався перевантаженим на дорозі держаного значення та його вагові та габаритні характеристики.

За допомогою нескладної математичної формули розраховано, що навантаження на одинарну вісь транспортного засобу перевищило норму на 8,47% (0.974 тонн), в зв`язку з чим на відповідача, як керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відбулось у чіткій відповідності до норм чинного законодавства, з повним дотриманням відповідної правової процедури та положень ч.2 ст. 2 КАС України, зокрема за наявності достатніх належних та допустимих доказів вчинення правопорушення.

Також суд погоджується з доводами представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про те, що головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Д.І. не є належним співвідповідачем у справі, оскільки оскаржувана постанова винесена іншим головним спеціалістом даної служби ОСОБА_2 , але не вважає за необхідне замінити його, оскільки позивач своєї згоди на це не надав. Разом з тим, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову судом.

Отже, врахувавши все вищевикладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог та вважає необхідним відмовити у їх задоволенні.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог суд не знаходить підстав для покладання на відповідача понесених позивачем процесуальних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Дар`ї Ігорівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду (м. Харків) протягом 10 днів з дня його підписання.

Головуючий - судд Д.С. Сиволап