Справа № 545/2584/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р.Справа № 545/2584/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.09.2024, (головуючий суддя І інстанції: Романенко О.О.) по справі № 545/2584/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 499085 від 08.06.2024 відносно ОСОБА_1 та закрити за відсутністю у його діях події та складу порушення.

В обґрунтування позову зазначав, що спірною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом Аima M3 Li без державного номерного знака, застебнутого мотошолому, страхового поліса цивільної правової відповідальності, реєстрації, за відсутності права керування таким транспортним засобом.

Водночас, вважав, що інспектор поліції не врахував, що електроскутер Аima M3 Li з потужністю двигуна 1,2 кВт не є механічним транспортним засобом, отже позивач не є суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами 5, 6 ст. 121 та частинами 1,2 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.09.2024 позов задоволено.

Департамент патрульної поліції (далі - відповідач 1), не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що електроскутер Аima M3 Li з потужністю двигуна 1440 кВт за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду, згідно п. 1.10 ПДР України, відтак позивач є суб`єктом відповідальності за порушення п. 2.1 «а», «б», «г», п. 2.2. «в», п. 2.3 «г» ПДР України.

Висновки суду першої інстанції щодо безпідставної зупинки водія вважає помилковими, оскільки позивач керував транспортним засобом (електроскутером) без застебнутого мотошолому, що є порушенням вимог п. 2.3 «г» ПДР України.

Вказує, що відеозаписами з відеореєстратору та нагрудної камери підтверджується керування позивачем електроскутером без номерного знаку, застебнутого мотошолому, полісу обов`язкового страхування, за відсутності відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом.

Також, зауважує, що судом першої інстанції надано невірну оцінку відеозапису з нагрудної камери поліцейського в частині проведення ним розгляду справи. Вважає, що інспектором поліції дотримано процедуру розгляду справи, зокрема, ознайомлено позивача з усіма правами, надано можливість надати пояснення, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак під час розгляду справи від ОСОБА_1 жодних заяв та клопотань не надходило.

Позивача ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підписи в графі 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» та в графі 9 «Копію постанови мною отримано», водночас ОСОБА_1 проставляти підписи відмовився, у зв`язку з чим інспектор поліції не мав повноважень надати йому копію постанови, що не є порушенням вимог КУпАП.

Позивач, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 2) не подали відзиви на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ДПП просило розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.06.2024 поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Козленком Д.Р. прийнято постанову серії БАД № 499085, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 5, 6 ст. 121, частинами 1,2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3 400,00 грн (а.с. 85).

Згідно постанови, 08.06.2024 о 08:07 у м. Полтава по вул. Коцюбинського 2а, гр. ОСОБА_1 під час руху на транспортному засобі Аіма М3 Li, VIN: НОМЕР_1 був без застебнутого мотошолому, не мав при собі дійсного страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з., а також керував незареєстрованим транспортним засобом, а саме не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання при обов`язковій реєстрації, при цьому не мав права керування таким т.з., чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», постанову КМУ № 340, п 2.3 «г», 2.9. «в», 2.1 ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені частинами 5, 6 ст. 121 та частинами 1,2 ст. 126 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративну відповідальність за порушення пунктів 2.1, 2.3 «г», 2.9. «в» ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу. Враховуючи, що електроскутер Аіма М3 Li потужністю 1.2 кВт не є механічним транспортним засобом, відтак позивач не є суб`єктом адміністративних правопорушень, визначених спірною постановою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпунктів «а», «б», «ґ», п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно пп. «г» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Підпунктом «в» п. 2.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частин 1,2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачами надано до суду DVD-RW диск з відеозаписами з відеореєстратору та з нагрудної камери.

Відеозаписом з відеореєстратора зафіксовано рух електроскутеру без державного номерного знаку з водієм без мотошолому, під час зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, встановлено, що ОСОБА_1 керував електроскутером Аіма М3 Li.

Відповідно до технічної характеристики (а.с. 12) електроскутер Аіма М3 Li Black має запас ходу 70 км, максимальна швидкість 45 км/год, батарея 1440 Вт/год, двигун 1200 Вт.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначив, що електроскутер, яким керував позивач не є механічним транспортним засобом, як наслідок, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за частинами 5, 6 ст. 121 та частинами 1,2 ст. 126 КУпАП.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

У пункті 1.10 ПДР України наведені терміни, що використовуються у ПДР України та мають наступні значення:

транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену п. 1.10 ПДР України межу у 3 кВт.

Згідно з п 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

При цьому, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт (пункт 1.10 Правил дорожнього руху).

Порівнявши поняття «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» колегія суддів прийшла до висновку, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

Враховуючи відсутність в ПДР України визначення поняття «електроскутер», а також те, що електроскутер Аіма М3 Li має електродвигун, потужністю 1200 Вт (1,2 кВт), отже такий транспортний засіб не може визнаватись мопедом у розумінні абз. 56 п.1.10 ПДР України.

Натомість, вимога щодо обов`язку водія мати відповідну категорію на право керування, поліс обов`язкового страхування, свідоцтво про реєстрацію та керувати ТЗ у мотошоломі встановлена лише до водіїв механічних транспортних засобів чи мопедів, яким спірний електроскутер не є.

З урахуванням наведеного, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених частинами 5, 6 ст. 121 та частинами 1,2 ст. 126 КУпАП, як наслідок, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 08.06.2024 правомірно скасована судом із закриттям провадження у справі.

Доводи апелянта щодо дотримання інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів вважає такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами у справі, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери є неповним, безперервно не фіксує розгляд справи з моменту зупинки інспектором поліції транспортного засобу до оголошення тексту спірної постанови. Отже апелянтом висновки суду першої інстанції в цій частині не спростовані.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.09.2024 по справі № 545/2584/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова