Справа № 946/5031/24
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/5031/24
Провадження № 2-а/946/53/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 25.05.2024 року №1/4718 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.05.2024 року дружина викликала по телефону наряд поліції на предмет сімейного насилля. За результатами спілкування працівники поліції дійшли висновку, що виклик стосовно домашнього насилля був помилковий. В той час коли працівники поліції складали протокол, до них прибули дві людини з РТЦК та СП та почали задавати йому питання стосовно його перебування на військовому обліку та оновлення даних. Він надав працівникам РТЦК та СП відповідь, що на обліку він знаходиться, щодо оновлення даних, у нього на це є час, передбачений Законом. Після розмови працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з працівниками поліції, проти його волі, посадили в автомобіль патрульної поліції та відвезли до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ізмаїл. До будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 його доставили 23.05.2024 року (четвер) приблизно о 23 год. 30 хв. Представники ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності працівників поліції з застосуванням фізичної сили відібрали у нього мобільний телефон, натомість видали номерок. Після цього, його провели до будівлі спортивного залу, який знаходиться на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому він був до наступного дня - 24.05.2024 року (п`ятниця). 24.05.2024 року його вивели зі спортивного залу, повели до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу. Командиром роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 в його присутності був складений протокол №200 про адміністративне правопорушення від 24 травня 2024 року. В момент складання протоколу у нього не було жодного документу для становлення його особистості, даних. В самому протоколі в графі «документ, що посвідчує особу», нічого не зазначено. В наступному розділі - «дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності» - зазначено - відсутні. В розділі «суть адміністративного правопорушення» - викладені обставини, що нібито він не оновив свої данні відносно місця проживання. В протоколі він власноручно написав свої зауваження. В протоколі зазначено було, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 00 хв. 25 травня 2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет № 21, за що він і розписався, поставив свій підпис. Наступного дня 25.05.2024 року (субота) його весь день утримували в спортивному залі, хоча мав відбутися розгляд справи про адміністративне правопорушення як було зазначено в протоколі. З 26 травня по 29 травня 2024 року в нелюдських умовах його утримували в спортивному залі на території ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 29 травня по 30 травня 2024 року включно його під конвоєм представників ІНФОРМАЦІЯ_2 водили до місцевої поліклініки для проходження військово - лікарської комісії. Після проходження ВЛК його знову у супроводі конвою відвели до спортивного залу ІНФОРМАЦІЯ_2 , де продовжували утримувати насильно без його волі. 31.05.2024 року (п`ятниця) його вивели зі спортивного залу та під конвоєм повели до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 . В адміністративній будівлі йому вручили копію постанови №1/4718 по справі про адміністративне правопорушення. Після вручення копії постанови, знову відвели до спортивного залу. У постанові № 1/4718 по справі про адміністративне правопорушення відносно нього застосували частину 2 ст. 210 КУпАП та постановили застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., що не відповідає санкції ч.2 ст. 210 КУпАП. Частина 2 ст. 210 КУпАП: повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, (від 300 мін = 5100 грн. до 500 мін = 8500 грн.), але ж ну ніяк не 17 000 грн. Утримували його в спортивному залі ІНФОРМАЦІЯ_2 до 06 червня 2024 року. 06 червня 2024 року з ранку, застосувавши до нього фізичну силу, посадили до транспортного засобу та повезли до міста Одеса без будь-яких пояснень. Таким чином, з 23 травня 2024 року по 06 червня 2024 року тобто 13 суток його незаконно утримували в спортивному залі ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06 червня 2024 року приїхавши в місто Одеса, їх зустріли невідомі люди у цивільному одязі, не представившись, вони почали йому розповідати про можливі варіанти проходження служби в майбутньому. Після того, як йому повідомили, що він не є затриманий, він пішов у напрямку автовокзалу та з міста Одеса до міста Ізмаїл добирався самостійно на громадському транспорті. Так, від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Як свідчать обставини справи, 24.05.2024р. командиром роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що він, ОСОБА_1 , не оновив військово-облікові дані, а саме: не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміни місця проживання. Таким чином порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП. При цьому, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Така можливість щодо отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи існує, а тому застосування у такому випадку є грубим порушенням законодавства України. 25.05.2024 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник Дегтярьовим винесено постанову №1/4718, якою до нього, ОСОБА_1 , застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000грн. Він не був присутнім 25.05.2024р. при розгляді справи про адміністративне правопорушення, так як насильно, без його волі утримувався в будівлі спортивного залу на території ІНФОРМАЦІЯ_2 та не був запрошений до доставлений на цей розгляд. Відповідач в даному випадку не може надати належних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Ухвалою судді від 24 червня 2024 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою судді від 02 серпня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду та відкрито спрощене провадження.

Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року витребувані докази по справі.

Згідно відзиву ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.08.2024 року на адміністративний позов ОСОБА_1 , відповідач позов не визнає, вважає заявлені вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, спірні відносини виникли в період воєнного стану. Викладенні обставини у позовній заяві не відповідають дійсності. Взагалі відсутні будь-які підтвердження з боку позивача, тобто не надано належних доказів про протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , а всі зазначені обставини є припущенням, які направлені на введення суд в оману щодо порушеного права позивача. Вважає, що позивач подав завідомо безпідставний позов до адміністративного суду у справі №946/5031/24. Відповідно до ч. 10, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. З24.03.1999 року по 23.05.2024 року, тобто на дату, коли ОСОБА_1 був добровільно супроводжений працівниками поліції о 23.30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 більше 25 років не прибував, інформація про його місце роботи, сімейний стан, теперішнє місце проживання/реєстрації в його особовій справі з 1999 року відсутня. Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримав від ОСОБА_1 жодних облікових відомостей відповідно до ч. 1, ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської. Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської. Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. 24.02.2022 року у позивача виник обов`язок виконувати вимоги та приписи Законів України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, але позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно не з`явився. ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що позивач свідомо не виконував правила військового обліку протягом 25 років, з 24.02.2022 року по 23.05.2024 року самостійно не зміг знайти позивача з метою вручення повістки для проходження ВЛК та призову на військову службу по мобілізації. На підставі приписів ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідач звернувся до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо виявлення та доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення від 20 липня 2023 року № 3/4068 та від 30 листопада 2023 року № 3/7824. Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області листом від 15.12.2023 №65/3-вх.8799 повідомили, що в ході перевірки була відвідана адреса мешкання гр. ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою було встановлено зі слів ОСОБА_4 , що ОСОБА_1 виїхав за кордон, де саме знаходиться невідомо, у зв`язку з чим доставити останнього до ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявилося можливим. Дані обставини доказують, що позивач дійсно не проживав за місцем реєстрації, а відомості про нове місце проживання/перебування у відповідності ч. 3, ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 не повідомив. Таке ставлення до виконання правил військового обліку дало змогу позивачу уникнути призову на військову службу по мобілізації. ІНФОРМАЦІЯ_3 вважає, що позивачем порушено правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Таким чином, доставлений співробітниками Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області військовозобов`язаний ОСОБА_1 24.05.2024 року був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, за статтею 210 КУпАП Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України та у межах повноважень, жодної бездіяльності чи протиправних дій з боку ІНФОРМАЦІЯ_2 допущено не було, а дії позивача направлені на ухилення від виконання військового обов`язку та ухилення від проходження військової служби по мобілізації у зв`язку з чим, вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповіді на відзив від 02.10.2024 позивач ОСОБА_1 зазначив, що в протоколі №200 про адміністративне правопорушення від 24.05.2024 року в графі - суть адміністративного правопорушення зазначено, що 23 травня 2024 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в постанові № 1/4718 від 25 травня 2024 року в графі УСТАНОВИВ: зазначено, що 24 травня 2024 року об 11 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 . Наведене свідчить про некомпетентність в складанні вищезазначених документів з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 та викладення не фактичних (не правдивих) обставин справи у постанові № 1/4718 від 25 травня 2024 року.На виконання ухвали суду про витребування доказів по справі, відповідач не в повному обсязі виконав ухвалу суду, чим намагається приховати докази або ввести суд в оману.Так, відповідач не надав:замість надання копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач надав копію довідки, яка ніяким чином не підтверджує факт реєстрації відповідача в єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.Відповідач не надав копію положення або іншого документу про утворення, діяльність, функціонування ІНФОРМАЦІЯ_2 .Відповідач не надав копію посадової інструкції тво. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 особи, яка складала постанову про адміністративне правопорушення.Відповідач надав копію посадової інструкції командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана ОСОБА_3 - особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.Важливо зазначити, що в цьому документі - функціональні обов`язки командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , у капітана ОСОБА_3 - особа яка складала протокол про адміністративне правопорушення не має такого обов`язку або права як складання протоколів про адміністративні правопорушення.Більш того, підпис капітана ОСОБА_3 , який стоїть на документі - функціональні обов`язки командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 не співпадає з підписом, який стоїть на протоколі, тобто це зовсім різні підписи. Відповідач надав копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , але ці документи не відповідають вимогам інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення яка затверджена наказом міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3, зареєстровано в Міністерстві Юстиції України 05 січня 2024 року. Капітана ОСОБА_3 відповідно до своєї посадової інструкції - (функціональні обов`язки) - не уповноважено бути посадовою особою територіального о центру комплектування та соціальної підтримки, якому надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток1), передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП. А також відсутній наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 про уповноваження капітана ОСОБА_3 на складання протоколів. Відповідно до п. 3 Інструкції, у разі вчинення однією особою двох або адміністративних правопорушень протокол складається щодо кожного правопорушення окремо. Він ніколи в житті не притягався до відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП. Справа відносно нього була складена за ч.2 ст. 210 КУпАП. але в матеріалах відсутні та не надано відповідачем документів які б свідчили про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.210 КУпАП, а це в свою чергу говорить про некомпетентність посадових грубого порушення вимог Інструкції та КУпАП. Відповідачем були порушенні норми інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3, зареєстровано в Міністерстві Юстиції України 05 січня року, а також норми КУпАП.

В судове засідання позивача та позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву, якою просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.05.2024 командиром роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_3 складено протокол №200 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП, з якого вбачається, що 23.05.2024 о 23:30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненнями №4/3168 від 20.07.2023 та 3/7824 від 30.11.2023 працівниками поліції було доставлено гр. ОСОБА_1 як такого, що не оновив військово-облікові дані, а саме: не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміни місця проживання ( частина 11 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 1 п. 1 Додаток 2 До «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим ОСОБА_1 порушив Правила військового обліку призовників та резервістів, а саме п.п. 10 п. 1, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

25.05.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 у відношенні до ОСОБА_1 було прийнято постанову №1/4718 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, якоюна ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

З оскаржуваної постанови №1/4718 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 25.05.2024 вбачається, що 23.05.2024 о 23:30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненнями №4/3168 від 20.07.2023 та 3/7824 від 30.11.2023 працівниками поліції було доставлено гр. ОСОБА_1 як такого, що не оновив військово-облікові дані, а саме: не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну місця проживання (частина 11 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.1 п.1 Додаток 2 До «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим ОСОБА_1 порушив Правила військового обліку призовників та резервістів, а саме п.п. 10 п. 1, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ч.2 ст.210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24,02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 є державними службовцями і на них поширюється дія Закону «Про державну службу». Стаття 8, ч. 1 Закону України «Про державну службу» визначає основні обов`язки державного службовця, зокрема: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022. (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Службі зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Як свідчать обставини справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, в яких зазначено, що притягуваний не повідомив про зміну місця проживання.

Проте, можливість щодо отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи існує, а тому застосування у такому випадку заходів відповідальності є грубим порушенням законодавства України що прямо визначено у примітці до ст.210КУпАП.

В той час, як дані щодо місця проживання позивача є в реєстрі територіальної громади, що підтверджено витягом від 14.11.2022 з реєстру територіальної громади, копія якого наявна в матеріалах справи. Даних щодо зміни позивачем вказаного місця проживання, яке є відомим, а отже й необхідності подання повідомлення про зміну місця проживання не немає.

Крім того, не надано суду й належних доказів, що впливають на визначення ознаки повторності, як того вимагають приписи ч.2 ст. 210 КУпАП.

Крім того, санкція частини 2 статті 210 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від трьохсот (17х300=5100) до п`ятисот (17х500=8500) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте відносно позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн.

Вказаним вище спростовується факт порушення позивачем правил військового обліку та наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення вимог ч. , 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2, п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року Додаток 2 відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Висновки Верховного Суду є обов`язковими для застосування, а причини відступу від вказаних вище висновків судом не встановлені.

Отже, відповідачем в даному випадку не надано належних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 25.05.2024 року №1/4718 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.С.Адамов