Справа № 280/7440/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 жовтня 2024 року о/об 11 год. 00 хв.Справа № 280/7440/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Фізкультури, буд.9, м.Київ, 03150; ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Чубанова, буд.8, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69118)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову серія ПШ №010357 від 20.02.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн. до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У позовній заяві зазначено наступне: «… 25.01.2024 року старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Рибалко Г.Л було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки VOLKSWAGEN GRAFTER, ДН НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , перевезення на якому здійснював водій ОСОБА_2 . За результатами перевірки складено акт АР №009046 від 25.01.2024, в якому зафіксовано порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Під час перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія оформленою товарно-транспортною накладною або інший визначений законодавством документ на вантаж, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Відповідальність передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону. В акті зазначено, що транспортний засіб VOLKSWAGEN CRAFTER належить ОСОБА_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію6 НОМЕР_3 . У відповідь на адвокатський запит від 31.07.2024 Відділ державного нагляду (контролю) у Запорізькій області повідомив, що ОСОБА_1 повідомлявся про час (20.02.2024 об 10:00) і місце розгляду справи про порушення відповідно до листа відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.02.2024 №9245/26/24-24. Дане запрошення ОСОБА_1 не отримував, адже за адресою, яка вказана в запрошенні від 02.02.2024, а саме: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 не проживає та не зареєстрований. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 30.07.2024 №2024/009075975 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 26 січня 2022 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином ОСОБА_1 не був повідомлений ні про час ні про дату розгляду Акта №АР009046 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень, пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, оскільки запрошення про розгляд справи про порушення транспортного законодавства, не отримував. У зв`язку із цим, представником ОСОБА_1 був скерований відповідний адвокатський запит до Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки щодо надання копії постанови № ПШ 010357 від 20.02.2024 року, копії Акту №АР009046 від 25.01.2024, а також доказів відправлення повідомлення про розгляд справи та вищезазначеної постанови. Виходячи з наданих Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області матеріалів на адвокатський запит, не вбачається інформації щодо отримання ОСОБА_1 вказаного вище повідомлення про розгляд справи та Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. На підставі акту перевірки, виконуючим обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Мустафаєвим О. розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено 20.02.2024 постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 010357, відповідно до якої до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. згідно абз.3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", та про існування якої ОСОБА_1 нічого не було відомо. 25 липня 2024 року було заблоковано усі карткові рахунки ОСОБА_1 . Того ж дня із додатку «Дія», ОСОБА_1 дізнався про відкриття виконавчого провадження №75599260 від 25.07.2024 року, відкритого на підставі постанови №ПШ 010357 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.02.2024 року. Із автоматизованої системи виконавчих проваджень за відповідним ідентифікатором доступу сторін до виконавчого провадження, ОСОБА_1 отримав копію постанови №ПШ 010357 про застосування адміністративно-господарського штрафу. Ознайомившись зі змістом постанови №ПШ 010357 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.02.2024 року, Позивач вважає її незаконною та такою, що не підлягає задоволенню із наступних підстав. … Так, ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність щодо перевезення вантажу 25 січня 2024 року, оскільки належний йому на праві власності транспортний засіб VOLKSWAGEN CRAFTER був наданий родичу - ОСОБА_2 (особа яка керувала ТЗ під час зупинки державним інспектором), який не перебуває в трудових відносинах з ОСОБА_1 та використовувався ОСОБА_2 у власних цілях для перевезення металевих конструкцій для особистих потреб. Разом з тим, виходячи з матеріалів складені представниками Відповідач, останні жодним чином не спростовують доводи Позивача, що під час рейдової перевірки транспортний засіб використовував інший громадянин, а саме ОСОБА_2 і лише у власних потребах. Наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - остання не оформлюється. Виходячи з вищевикладеного. слід дійти висновку, що у Позивача був відсутній обов`язок пред`являти посадовим особам Відповідача товарно-транспорту накладну, оскільки в межах цих правовідносин фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу з обов`язковим оформленням товаро-транспортної накладної, адже є лише власником транспортного засобу. Окрім того автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (такі дані не завжди можуть збігатися), оскільки автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору із замовником про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону України "Про автомобільний транспорт"), а не власник/користувач транспортного засобу. … Таким чином, відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що Позивач здійснював перевезення вантажу в рамках договірних правовідносин здійснюючи відповідну господарську діяльність на комерційній основі. … У справі, що розглядається, Позивач є власником транспортного засобу, який перевірявся Відділом Укртрансбезпеки. але жодним чином не перевізник. Автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, адже такі дані не завжди можуть співпадати. … Таким чином, посадовими особами Укртрансбезпеки не враховано обставин, що транспортний засіб було передано громадянину ОСОБА_2 для здійснення перевезення для власних потреб, у зв`язку із чим у позивача відсутній обов`язок у спірному випадку мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Тому як наслідок, до Позивача не може бути застосована відповідальність, що передбачена частиною першою абзацом 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ. Отже, у даному випадку відсутні докази того, що Позивач був перевізником та/або водієм транспортного засобу VOLKSWAGEN CRAFTER, номерний знак НОМЕР_2 , Відповідач на зазначені обставини уваги не звернув та фактично притягнув до відповідальності власника автомобіля. Доказів того, що Позивач є перевізником та/або водієм транспортного засобу, відповідачемем також не надано. Враховуючи викладене вважаємо, що Постанова серія ПШ №010357 від 20.02.2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн. до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є незаконною та підлягає скасуванню. … Як вже зазначалось, Позивача не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… 1.Щодо суб`єктного складу правовідносин та наявності повноважень щодо здійснення заходів державного контролю на транспорті. … Отже на цей час суб`єктом владних повноважень щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання, є Укртрансбезпека в особі її територіальних органів відділів державного нагляду (контролю) в областях України. 2.Щодо проведення рейдової перевірки транспортного засобу. … Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі ПКМУ № 1567, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області 25.01.2024 проводилась рейдова перевірка у м.Запоріжжі, а/д М-18. Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі Порядок № 422). Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . У відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку № 422, водій транспортного засобу ОСОБА_2 пред`явив для перевірки посадовій особі Відділу державного нагляду (контролю) Запорізькій області лише наступні документи: - посвідчення водія серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , власником є ОСОБА_1 . Звертаємо увагу суду, що під час перевірки водій не пред`явив та не надав посадовій особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області, товарно-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж; протокол перевірки та адаптації тахографа. Отже, на момент здійснення рейдової перевірки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області було виявлено порушення вимог ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж; протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, яке було зафіксоване в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.01.2024 р. №АР009046. Водій ОСОБА_2 з актом перевірки був ознайомлений, пояснень не надав, акт засвідчив підписом. 3.Щодо розгляду справи стосовно порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ОСОБА_1 визначено: АДРЕСА_2 , тобто та адреса яка і була зазначена в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.01.2024 р. №АР009046. Згідно з п. 26 постанови Кабінету Міністрів України № 1567 було направлено запрошення №9245/26/24-24 від 02.02.2024, на 20.02.2024, на розгляд справи про порушення транспортного законодавства, яке відбудеться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чубанова, 8, о 10 год., яке зафіксоване актом перевірки від 25.01.2024 №АР029046 з долученням копії Акту від 25.01.2024 №АР029046. Факт направлення запрошення підтверджується реєстром на відправлення рекомендованих листів з фіскальним чеком від 02.02.2024. Вказані дані, спростовується твердження позивача щодо неналежного повідомлення про час та місце розгляду справи. Зазначаємо, відповідач не відповідає за безпосереднє доставлення кореспонденції позивачу, оскільки ці функції виконує підприємство пошти, а також не може нести відповідальність і в тих випадках, коли позивач сам не отримує поштової кореспонденції. Разом з цим, неотримання позивачем запрошення у відділенні поштового зв`язку не може свідчити про порушення процедури розгляду справи щодо додержання вимог законодавства на автомобільному транспорті. … Звертає увагу суду, що під час перевірки задокументованої контролюючим органом у відповідному акті був присутній водій, якого позивач визначає, як свого родича. А отже водій повинен був повідомити позивача про виявлення порушень. На орган державного контролю покладено обов`язок розглянути справу про порушення суб`єкта господарювання не пізніше двох місяців з дня його виявлення, за наявності підстав для винести постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, а також у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника чи за його відсутністю в разі неявки у випадку повідомлення про час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 27 Порядку № 1567 справу про порушення було розглянуто 20.02.2024 року за наявними матеріалами. За результатом розгляду стосовно позивача було винесено оскаржувану постанову № ПШ010357 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт. Лише на позивача покладено обов`язок отримання цієї кореспонденції, а тому неотримання кореспонденції, яка направлялася відповідачем на офіційну адресу позивача, та, в подальшому, посилання позивача на те, що відповідач не повідомив його про винесену Постанову № ПШ010357 і це є порушенням норм Порядку № 1567, не може бути розцінено як порушення прав позивача. 4. Обґрунтування заперечень на позов. … Представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність щодо перевезення вантажу 25.01.2024, оскільки належний йому на праві власності транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_2 був наданий родичу ОСОБА_2 , який не перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_1 та використовувався ОСОБА_2 у власних цілях для перевезення металевих конструкцій для особистих потреб. В противагу зазначеного, вказуємо, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом. Перевезення для власних потреб може бути підтверджено накладною або іншим документом, що засвідчує право власності на вантаж, натомість водієм ОСОБА_2 під час проведення рейдової перевірки не було надано документів, які б підтверджували право власності на вантаж. Також позивач зазначає, що ОСОБА_2 перевозив металеві конструкції для особистих потреб, натомість відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним з видів діяльності ФОП ОСОБА_1 є 47.52 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-спеціалізованих магазинах, тому однозначно стверджувати, що ОСОБА_2 здійснював перевезення власного вантажу для власних потреб неможливо, оскільки відсутні документи на вантаж. Посилання позивача про на те, що водій ОСОБА_2 не перебував з ним в трудових відносинах, не заслуговують на увагу, оскільки дослідження вказаних обставин не входило до компетенції посадових осіб Укртрансбезпеки. Вказані обставини можуть бути предметом оцінки територіального управління Держпраці. … Щодо зазначення представника позивача про те, що транспортний засіб було передано громадянину ОСОБА_2 для здійснення перевезення для власних потреб, у зв`язку з чим у позивача відсутній обов`язок у спірному випадку мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. В противагу зазначеного, вказуємо, що згідно із п. 6.1. Положення про робочий час та відпочинок водіїв колісних транспортних засобів, затверджено Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року, (далі за текстом Положення № 340) вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Поряд з цим, враховуючи, що транспортний засіб Позивача має повну масу понад 3,5 тонни та повинен бути обладнаний тахографом, відповідно до чинного законодавства України, Позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. … Стосовно посилань позивача, що він не є перевізником вантажу в розумінні закону, адже товар перевозився для власних цілей, а тому вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 на нього не поширюються суд зазначає, що за визначеннями, наведеними в статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями. Вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж. Вантажоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка здійснює прийом вантажу та розвантаження транспортного засобу у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, норми Закону України «Про автомобільний транспорт» поширюється на фізичних чи юридичних осіб - автомобільних перевізників, які в процесі здійснення підприємницької діяльності перевозять вантаж як на комерційній основі, так і для власних потреб. А відтак, позивач є автомобільним перевізником незалежно від того, здійснював він перевезення товару для власних потреб в межах господарської діяльності чи в межах надання послу із перевезення вантажу на комерційних основах. 5.Щодо витрат на правничу допомогу. … При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. …».

Відповідач заперечував проти позовної заяви.

Ухвалою судді від 12.08.2024 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О. у період з 18.09.2024 по 09.10.2024 перебував у відпустці.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ010357 від 20.02.2024 до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. 00 коп.

У вказаній Постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ010357 від 20.02.2024 зазначено: «… ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_4 25.01.24р., м.Запоріжжя, а/д М-18, Акт №АР009046 допущено порушення вимог ст.34, ст.48 ЗУ «Про авто. транс.», а саме: під час перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною, або іншим визначеним законодавством документом на вантаж; протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» …».

В Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.01.2024 за №АР009046 зазначено: «… провели перевірку транспортного засобу: марка VOLKSWAGEN номерний знак НОМЕР_2 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 водій ОСОБА_2 документ, що посвідчує особу водія, п/в: НОМЕР_4 , видане ТСЦ2342, 17.02.2016, м.Запоріжжя … що належить ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 . Під час перевірки виявлено порушення ст.34 ЗУ «Про авто. транс.», п.11.1 Правил перевезень вантажів, затв. МТЦ №363 від 14.10.1997р., під час перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія оформленою товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж; п.6.1 Положення затв.МТЗУ 340 від 07.06.2010, п.3.3 Інструкції з використання тахографів, перевізник не забезпечив водія оформленим протоколом перевірки та адаптації тахографа, чим порушено ст.48 ЗУ «Про авто. транс.» у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.3 ч.1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 ЗУ «Про авто. транс.», а саме товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, протокол перевірки та адаптації тахографа. Пояснення водія про причини порушень . Водій транспортного засобу (підпис) ОСОБА_2 …».

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади від 30.07.2024 з 26.01.2022 зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_3 .

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданої 27.07.2011, місцем проживання ФОП ОСОБА_1 є: АДРЕСА_5 .

Судом досліджено копії: Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; листа Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.08.2024 за №66747/28/24-24 «Щодо надання відповіді на адвокатський запит» на адресу адвоката Неткал Олександра Олександровича; листа Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.02.2024 за №9245/26/24-24 на адресу ОСОБА_1 ; Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №75599260 від 25.07.2024; Постанови про арешт коштів боржника ВП №75599260 від 25.07.2024; Посвідчення водія НОМЕР_4 ; листа Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.02.2024 за №14905/26/24-24 на адресу ФОП ОСОБА_1 ; інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно позивача; інші документи, наявні у матеріалах даної справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено: «Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження. Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків».

За ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За п.1.3 Розділу І "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", затвердженої 24.06.2010 Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241 (надалі - "Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті"), ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з п.1.4 Розділу І "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті" у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні, зокрема: перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

У п.3.3 Розділу ІІІ "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті" зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Як зазначено у п.3.5 Розділу ІІІ "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (п.2.5 Розділу II "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті").

Згідно з п.1.3 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженого 07.06.2010 наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106 (надалі - "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів"), вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Відповідно до п.1.5 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" у цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник); тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення (п.6.1 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів").

За п.26 «Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», затвердженого 08.11.2006 постановою Кабінету Міністрів України №1567 (надалі «Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)»), справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Згідно з п.27 «Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)» у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до п.11.1 Глави 11 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених 14.10.1997 наказом Міністерства транспорту України №363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. (…).

Як зазначено у ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця: (…) 5) місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем); (…).

У ч.8 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначено, що органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються досліджуваного публічно-правового спору.

Як позивач, так і відповідач не надали до суду доказів фіксування засобами аудіо- та відеотехніки проведення суб`єктом владних повноважень 25.01.2024 перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Позивачем не надано до суду документального підтвердження того, що ОСОБА_2 (водій) є родичем позивача, не перебуває у трудових відносинах з позивачем та використовув транспортний засіб у власних цілях для перевезення металевих конструкцій для особистих потреб (як то зазначено у позовній заяві).

Позивач станом на 25.01.2024 день проведення суб`єктом владних повноважень перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 мав статус фізичної особи - підприємця.

Судом прийнято до уваги, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 має такий основний вид діяльності: 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціальних магазинах.

Також, судом прийнято до уваги, що Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.01.2024 за №АР009046 підписано ОСОБА_2 (водієм) без будь-яких зауважень.

З огляду на наведені норми права та обставини справи, суд погоджується з позицією відповідача щодо порушення позивачем вимог ст.34, ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивачем документально не доведено дотримання ним вимог ст.34, ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та не спростовано викладене в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.01.2024 за №АР009046.

За матеріалами справи, відповідачем надсилалась поштова кореспонденція за місцезнаходженням позивача зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що узгоджується з приписами п.5 ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Недоліки при оформленні матеріалів перевірки та прийнятті Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу не впливають на суть вчиненого суб`єктом господарювання правопорушення.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ010357 прийнята 20.02.2024 відповідачем обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірною і не підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Фізкультури, буд.9, м.Київ, 03150; ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Чубанова, буд.8, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69118) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 23.10.2024.

Суддя О.О. Прасов