Справа № 580/1436/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1436/24 Суддя (судді) першої інстанції: Альона КАЛІНОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Грибан І. О., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів, яке оформлено протоколом №46 від 24.11.2023, в частині відмови у встановленні ОСОБА_1 , як дружині померлого ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 , статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати комісію Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів встановити ОСОБА_1 , як дружині померлого ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 , статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, видати ОСОБА_1 згідно з Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302, відповідне посвідчення - посвідчення члена сім`ї загиблого.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , яке видане Черкаським міським ЗАГС 04 вересня 1976 року.

ОСОБА_2 перебуваючи на посаді начальника відділення віз та реєстрації відділення іноземців УВС Черкаського облвиконкому в званні капітана міліції, в період з 4 травня 1986 року по 18 травня 1986 року протягом 15 днів виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, про що зазначено в довідці УМВС України в Черкаській області №14/8-Д-40 від 10.03.2021.

ОСОБА_2 мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1, про що свідчить посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році категорії 1 серії НОМЕР_2 , яке видане 21 березня 2019 року Черкаською обласною державною адміністрацією, строк дії - безстроково.

Також, ОСОБА_2 мав статус інваліда війни 2 групи, що підтверджується посвідченням особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни серії НОМЕР_3 , яке видане 11 листопада 1996 року та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до експертного висновку Республіканської (регіональної) експертної ради по встановленню причин зв`язку каліцтва (захворювання) з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС при МВС УСРСР, ухваленого на засіданні №10 від 20.12.1991, підтверджено, що ушкодження здоров`я ОСОБА_2 отримано при виконанні службових обов`язків у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС.

Обласною медико-соціальною експертною комісією №2 м. Черкаси 07 лютого 2005 року ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безстроково, про що свідчить копія довідка серії МСЕ №058428.

УМВС України в Черкаській області видало ОСОБА_2 довідку №52 від 18.03.2021 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятых на работах, связанных с ликвидацией последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращением загрязнения окружающей среды».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , чоловік позивача - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України про встановлення причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 06 листопада 2023 року №8573 Центральна міжвідомча експертна комісія на засіданні №111 від 26 жовтня 2023 року розглянула звернення родичів, з приводу смерті ОСОБА_2 і надану, згідно Переліку та зареєстрованому в ЦМЕК 20 вересня 2023 року документацію померлого на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Висновок: захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернулась до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою встановити їй статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

За результатами розгляду вищенаведеної заяви на засіданні комісії з питань встановлення громадянам пільгових статусів прийнято рішення, яке оформлено протоколом №46 від 24.11.2023, відмовлено у встановленні позивачу, як дружині померлого ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Не погоджуючись із вказаною відмовою позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон).

Відповідно до ст. 4 Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 7 Закону №3551-XІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ст. 10 Закону чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Згідно абз. 16 п. 1 ст. 10 Закону до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приміткою до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуваючи на посаді начальника відділення віз та реєстрації відділення іноземців УВС Черкаського облвиконкому в званні капітана міліції, в період з 4 травня 1986 року по 18 травня 1986 року протягом 15 днів виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, про що зазначено в довідці УМВС України в Черкаській області №14/8-Д-40 від 10.03.2021. Крім того, ОСОБА_2 мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1, про що свідчить посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році категорії 1 серії НОМЕР_2 , яке видане 21 березня 2019 року Черкаською обласною державною адміністрацією, строк дії - безстроково.

Вищевказана обставина є істотною, оскільки у протилежному випадку статус інваліда війни (на підставі п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону) поширюватиметься на всіх, хто належать до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на ЧАЕС і її наслідків і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.06.2018 у справі № 377/797/17 та від 31.01.2019 у справі №368/1131/17, від 25 вересня 2018 року у справі №806/5085/15, від 11 жовтня 2018 року у справі № 674/1239/17, від 31 січня 2019 року у справі №368/1131/17, від 20 лютого 2019 року у справі №817/237/18, від 10 липня 2019 року у справі №360/2690/17, від 18 вересня 2019 року у справі №674/450/17, від 14 серпня 2020 року у справі № 620/3108/19, від 15 червня 2020 року у справі № 822/225/18

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, відповідно до експертного висновку Республіканської (регіональної) експертної ради по встановленню причин зв`язку каліцтва (захворювання) з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС при МВС УСРСР, ухваленого на засіданні №10 від 20.12.1991, підтверджено, що ушкодження здоров`я ОСОБА_2 отримано при виконанні службових обов`язків у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС.

Обласною медико-соціальною експертною комісією №2 м. Черкаси 07 лютого 2005 року ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безстроково, про що свідчить копія довідка серії МСЕ №058428.

Крім того, Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 06 листопада 2023 року №8573 встановлено, що захворювання ОСОБА_2 що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" поширюється і на членів сім`ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, пов`язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС, які є ветеранами війни відповідно до ст. 7 Закону №3551-XІІ.

Відповідно до ст. 10 Закону №3551-XІІ до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Відтак, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що оскільки позивач є дружиною ОСОБА_2 , померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому вона має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя І. О. Грибан

Суддя В. Ю. Ключкович

(Повний текст постанови складено 22.10.2024)