Справа № 300/3481/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/3481/24 пров. № А/857/24050/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я.,

Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

представника позивача Чаплінської О.В.,

представника відповідача Гавадзина М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в електронній формі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Карпатського національного природного парку на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у справі № 300/3481/24 за адміністративним позовом Карпатського національного природного парку до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Главачем І.А. у м. Івано-Франківську, дата складення повного тексту судового рішення 19 серпня 2024 року), -

ВСТАНОВИВ:

Карпатський національний природний парк (далі також КНПП, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі також ГУ ДПС, відповідач), у якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.01.2024 №№ 000/959/0408, 000/961/0408, 000/962/0408, 000/964/0408.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, оскільки вважає його необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог, наводячи норми матеріального права та окремі обставини справи, вказує, що здійснення будь-яких видатків з державного бюджету без встановлення у Державному бюджеті України бюджетних призначень, без затвердженого головним розпорядником кошторису є неможливим. Так, неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку. Позивач переконаний, що у його діях відсутній обов`язковий елемент складу податкового правопорушення вина. В свою чергу, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

У відповідь на подану апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому заперечує проти вимог скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник апелянта наполягала на задоволенні апеляційної скарги, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Положення про КНПП, затвердженого Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 року № 99, КНПП створений відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1980 № 376, є територією природно-заповідного Фонду загальнодержавного значення.

Відповідно до матеріалів Проекту організації території, загальна площа КНПП складає 50495 гектара, у тому числі 38322 гектара земель, які передано КНПП у постійне користування, та 12173 гектари земель, що включені до його складу без вилучення у землекористувачів.

З урахуванням розширення території КНПП його загальна площа становить 50513,4638 гектара.

КНПП є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного Фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

КНПП є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету. КНПП має печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, штампи та офіційну емблему, що реєструються в установленому порядку, та бланки.

КНПП віднесено до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі також - Міндовкілля).

ГУ ДПС на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.11 статті 75 Податкового кодексу України (далі також ПК України) у порядку, визначеному пунктом 76.2 статті 76 ПК України проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб по Яремчанській, Поляницькій та Ворохтянській ТГ за період з 02.03.2023 по 12.12.2023, за результатами якої складено акт від 18.12.2023 № 15774/09-19-04-08-15/05509323 (далі також Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки дані камеральної перевірки свідчать про наявність у КНПП, згідно з підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України, факту погашення податкового боргу зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтвердженого відповідним документом, а відповідно дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату платником самостійно визначених сум грошових зобов`язань за платежами:

- земельний податок з юридичних осіб код бюджетної класифікації 18010500 UA0021671 по Яремчансткій ТГ за січень 2023 року в розмірі 25060,81 грн по декларації з плати за землю за 2023 рік від 20.02.2023 № (22 дні прострочення);

- земельний податок з юридичних осіб код бюджетної класифікації 18010500 UA0088448 по Поляницькій ТГ за січень 2023 року в розмірі 839199,02 грн, за лютий 2023 року в розмірі 839199,02 грн, за березень 2023 року в розмірі 839199,02 грн по декларації з плати за землю за 2023 рік від 20.02.2023 № (22, 4, 2 дні прострочення відповідно);

- земельний податок з юридичних осіб код бюджетної класифікації 18010500 UA0096774 по Ворохтянській ТГ за січень 2023 року в розмірі 1143887,36 грн, 140820,73 грн, 90520,73 грн, 597700,06 грн, 165634,14 грн; за лютий 2023 року в розмірі 418186,49 грн, 565620,83 грн, 4950,50 грн, 9900,99 грн, 1475,00 грн, 4950,49 грн, 7920,79 грн, 4049,52 грн, 9900,99 грн, 9900,99 грн, 9900,99 грн, 14851,49 грн, 11881,19 грн, 7920,79 грн, 565720,73 грн, 6930,69 грн, 1975,00 грн, 11881,19 грн, 100000 грн, 100000 грн, 380644,30 грн; за березень 2023 року в розмірі 198218,54 грн, 3960,40 грн, 7920,79 грн, 2038463,23 грн; за квітень 2023 року в розмірі 54372,12 грн, 24752,48 грн, 12871,29 грн, 2110927,95 грн, 17821,78 грн, 2970,30 грн, 5940,60 грн по декларації з плати за землю за 2023 рік від 20.02.2023 № (22, 32, 62, 82, 106, 78, 110, 118, 118, 118, 124, 124, 125, 127, 133, 133, 139, 147, 147, 152, 155, 155, 155, 158, 180, 184, 152, 172, 176, 147, 150, 168, 171, 176, 188, 196 дні прострочення відповідно).

Отже, в ході проведення камеральної перевірки встановлено порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань із земельного податку, самостійно визначених платником у поданих податкових деклараціях, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 ПК України.

На підставі означеного Акта перевірки ГУ ДПС прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.01.2024 № 000/959/0408, яким за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб по Поляницькій ТГ застосовано до позивача штраф у сумі 125879,85 грн, № 000/961/0408, яким за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб по Яремчанській ТГ, визначено штраф у сумі 1253,04 грн, № 000/962/0408, яким за порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб по Ворохтянській ТГ застосовано до позивача штраф у сумі 57194,37 грн 000/964/0408, яким за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб по Ворохтянській ТГ накладено на позивача штраф у сумі 772145,81 грн.

КНПП подано на адресу ДПС України скарги в адміністративному порядку на податкові повідомлення-рішення №№ 000/959/0408, 000/961/0408 та 000/964/0408, 000/962/0408.

За результатами розгляду скарг на податкові повідомлення-рішення №№ 000/959/0408, 000/961/0408 та 000/964/0408 рішеннями ДПС України скарги залишено без задоволення, а спірні ППР без змін, а за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення № 000/962/0408 скаргу залишено без розгляду з її поверненням.

Не погодившись з правомірністю податкових повідомлень-рішень №№ 000/959/0408, 000/961/0408, 000/962/0408, 000/964/0408, КНПП звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд їх скасувати.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень, допущених суб`єктом владних повноважень при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень, а тому рішення контролюючого органу є правомірними та не підлягають скасуванню.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

Враховуючи вимоги частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання із земельного податку, за результатами якої складено Акт перевірки.

В ході проведення камеральної перевірки встановлено порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань із земельного податку, самостійно визначених платником у поданих податкових деклараціях, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 ПК України.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що несвоєчасна сплата земельного податку пов`язана з тим, що здійснення будь-яких видатків з державного бюджету без встановлення у Державному бюджеті України бюджетних призначень, без затвердженого головним розпорядником кошторису є неможливим.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з підпунктами 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.(підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України).

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 124.1 статті 124 ПК України).

Так, Кошторис та План асигнувань загального фонду бюджету на 2023 рік КНПП затверджений Міндовкілля 17.01.2023.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, до 20.02.2023 КНПП подано податкові декларації з плати за землю з юридичних осіб, згідно яких були задекларовані суми податкового зобов`язання.

Разом з тим, листом Міндовкілля «Про земельний податок» від 14.02.2023 № 11/11-01/211-23 доведено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України державна бюджетна політика орієнтована на забезпечення ключових потреб Сил оборони, забезпечення обороноздатності країни та реалізації заходів захисту безпеки населення. Відповідно до цього, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» за бюджетною програмою «Збереження природно-заповідного фонду» (КПКВК 2701160) видатки па сплату земельного податку передбачені на рівні 2022 року.

Надалі, листом Міндовкілля «Про доведення змін до річного та помісячного обсягів видатків загального фонду державного бюджету на 2023 рік» № 25/3-18/3012-23 від 28.02.2023 надіслано зміни до обсягів видатків загального та спеціального фондів державного бюджету на 2023 рік за повною економічною класифікацією на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228, КНПП 2701160 «Збереження природно-заповідного фонду» та встановлено видатки за КЕКВ:2800 (інші видатки) суму земельного податку в розмірі 21997,8 тис. грн на рік, що становить 55,48% від нарахованої річної суми земельного податку по установі (39647,3 тис. грн), у зв`язку з чим просило терміново до 03.03.2023 подати на затвердження підписані керівником та головним бухгалтером установи довідки про зміни до кошторису, плану асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2023 рік за формами, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2002 № 57 «Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету» із змінами разом із розрахунком.

КНПП листом від 02.03.2023 № 156 надав на затвердження документацію щодо змін до кошторису на 2023 рік по загальному фонду за бюджетною програмою «Збереження природно-заповідного фонду» (КПКВК 2701160), який затверджено Міндовкіллям 15.03.2023 року № 18.

Лише після затвердження вказаних довідок на рахунки, відкриті в органах ДКСУ, надійшло фінансування відповідної бюджетної програми, що дало можливість позивачу 24.03.2023 здійснити сплату податку за землю.

Водночас, суд першої інстанції слушно зауважив, що будь-яких заяв про неможливість своєчасного виконання податкових обов`язків до контролюючого органу не надходило, а відсутність фінансування не є підставою для звільнення від сплати податку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, яка зводиться до того, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Затримка сплати узгоджених податкових зобов`язань при обізнаності про їх обов`язкову сплату та за наявності обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання визначається як протиправна дія платника податків. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання, так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених для платника податків.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність порушень норм податкового законодавства при винесенні суб`єктом владних повноважень спірних податкових повідомлень-рішень.

Щодо доводів апелянта про направлення позивачу листом від 19.02.2024 № 1677/6/09-19-04-08-06 засвідченої копії податкового повідомлення-рішення з виправленим реєстраційним номером № 000/962/0408, суд зазначає, що у податковому повідомленні-рішенні від 12.01.2024 ГУ ДПС допустило технічну описку в одній із складових реєстраційного номеру (яка фактично і не змінює самої суті рішення контролюючого органу та зафіксованого порушення), а саме: замість № 000/962/0408 вказано № 000/961/0408.

Суд погоджується з позицією відповідача та суду першої інстанції, що вказаний дефект податкового повідомлення-рішення не може бути достатньою підставою для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, оскільки технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом та зводяться до того, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Зі змісту спірного повідомлення-рішення цілком зрозумілі і фактичні, і правові підстави його прийняття, також правильними є числові значення суми грошового зобов`язання. Помилка у зазначенні реєстраційного номера податкового повідомлення-рішення не порушує прав позивача на час розгляду справи та не є підставою для звільнення платника податків від виконання податкових обов`язків.

Щодо покликань апелянта на те, що КНПП допустив прострочення плати за землю внаслідок обставин непереборної сили, то колегія суддів зазначає, що підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до частини першої статті 14-1 Закону України від 2 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» (далі також Закон № 671/97-ВР), торгово-промислова палата України (далі також ТПП України) та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Водночас, доказів звернення апелянта як суб`єкта господарської діяльності, до торгово-промислової палати для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та видачі відповідного сертифіката, матеріали справи не містять.

Крім того, варто вказати, що згідно з підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (стаття 14-1 Закону № 671/97-ВР).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам.

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (пункт 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказаний лист ТПП України адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Тобто, лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, на який посилається апелянт як на обставину для звільнення його від фінансової відповідальності, не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абзац 3 частини третьої статті 14 Закону № 671/97-ВР).

Згідно з частиною першою статті 14-1 Закону № 671/97-ВР ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Таким чином, сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставини форс-мажору мають оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).

З огляду на вищевказане, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України в розрізі звільнення позивача від фінансової відповідальності з підстав наявності форс-мажорних обставин.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У розрізі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інших доводів на підтвердження неправомірності дій відповідача позивач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Карпатського національного природного парку залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у справі № 300/3481/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 22.10.24