Справа № 160/7280/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/7280/23
(суддя Калугіна Н.Є., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/7280/23 за позовом ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року (т.1 а.с.221-226), залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року (т.2 а.с.75-79) у задоволенні позову відмовлено повністю.

ОСОБА_1 28 травня 2024 року звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухваленого у справі №160/7280/23, в якій просить суд скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заява обґрунтована тим, що позивачу 04.05.2024 року стало відомо про те, що Кудряшов не мав жодних повноважень на підписання будь-яких документів 06.11.2022 року в тому числі і оскаржуваного наказу №243/1, оскільки в цей день вибув з військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 , а у військовій частині НОМЕР_1 в цей день вже був інший командир ОСОБА_2 , який і мав право на підписання такого наказу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено повністю.

Ухвала суду мотивовано тим, що обставина щодо підписання наказу від 06.11.2022 №246 командиром військової частини без належних повноважень, що заявлена позивачем як нововиявлена, такою не є, оскільки зазначене є самостійною підставою позову. Наявність або відсутність повноважень командира військової частини у ОСОБА_3 на момент підписання спірного наказу не було підставою позову в цій справі, зазначені підстави судом не розглядались. За своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, проте наведені в заяві ОСОБА_4 обставини, не є нововиявленими в силу частини 4 статті 361 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що встановлення факту правомірності прийняття наказу №243/1 є фактичними даними, що впливають на правильність вирішення справи, а тому суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що ці обставини не є нововиявленими.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України вбачається, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, суд зауважує, що умовою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 4 статті 361 КАС України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформованого у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Під час розгляду справи №160/7280/23 судом встановлено, що за наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 № 1367, відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_3 увільнено від займаної посади і призначено до військової частини НОМЕР_2 на посаду командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №243, позивача виключено зі списків особового складу та з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022, позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_4 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України (підстава наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 № 1367).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 98 від 08.11.2022 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 № 1367 на посаду командира взводу 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення і зазначено вважати таким, що з 08.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Внаслідок наведеного, суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 257 Положення №1153/2008, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку, що наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 № 1367 винесений під час дії воєнного стану з дотриманням вимог пунктів 82, 112, 257 Положення. Відповідно є правомірним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №243 виданий на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 №1367. Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що оскаржуваний наказ ВЧ НОМЕР_1 від 06.11.2022 року № 243 був підписаний командиром ВЧ НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 , який був переведений до ВЧ НОМЕР_2 , що зазначено в наказі Головнокомандувача Збройних Сил України №1367 від 03.10.2022 року, а тому на думку заявника станом на 06.11.2022 року виключно ОСОБА_6 мав повноваження командира на видання наказів. Зазначені обставини свідчать про те, що позивач звертаючись до суду з заявою щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/7280/23 фактично зазначає додаткову підставу позову, який ним було подано раніше.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, проте наведені в заяві ОСОБА_1 обставини, не є нововиявленими в силу частини 4 статті 361 КАС України, а фактично є додатковими підставами раніше поданого позову.

Зважаючи на те, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими в силу частини 4 статті 361 КАС України так як не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі №160/7280/23 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва