Справа № 160/4871/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2024 року Справа № 160/4871/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняВасильченко Є.А.
представник позивача представник відповідача Афонін О.В. Каціонова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НТС-ПАРТНЕР» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення
21.02.2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати прийняті Дніпровською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 22.08.2023 року №UA110050/2023/000212/1, від 18.09.2023 року №UA110050/2023/000230/1, від 19.10.2023 року №UA110050/2023/000253/1, від 28.12.2023 року №UA110050/2023/000296/1, від 31.01.2024 року №UA110050/2024/000017/1, від 16.02.2024 року року №UA110050/2024/000025/1.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказає, що оскаржувані рішення є протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства. Також, представником позивача наголошено таке: у рішеннях митного органу відсутні посилання на обставини, що стали підставою для витребування від позивача додаткових документів; відповідачу надані інвойси, митні декларації країни відправлення, які містять відомості про ціну товарів; відповідачу надані банківські платіжні документи на підтвердження оплати за товари; відповідачу надані отримані від перевізника документи з відомостями про вартість доставки товарів. Разом з тим, представник позивача вказав, що митним органом порушено ч. 2 ст. 53 МКУ.
Ухвалою суду від 11.03.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрите загальне позовне провадження в адміністративній справі №160/4871/24.
21.05.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що рішення про коригування митної вартості товарів оформлені у відповідності до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, тому аргументи позивача щодо відсутності обгрунтування таких рішень заперечуються митницею. Митним органом наголошується, що подані позивачем по 6 поставкам документи містили розбіжності та не містили усіх передбачених законом даних, які б дозволили перевірити та підтвердити складові заявленої митної вартості, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Окрім того, у зв`язку з неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою Дніпровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості. Так, до оцінюваного товару було застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2г резервний метод.
25.05.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій викладенні заперечення проти аргументів митного органу, зазначеного у відзиві на позовну заяву.
05.06.2024 року представником відповідача подано заперечення на відзив, яким заперечується проти задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
22.08.2023 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110050/2023/000212/1 (далі Рішення МВ №212), за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення в 2, 2 рази до 3, 1400 долари США/кг та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості резервного.
18.09.2023 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110050/2023/000230/1 (далі Рішення МВ №230), за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення в 2, 2 рази до 3, 1491 долари США/кг та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості резервного.
19.10.2023 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товару «посуд» №UA110050/2023/000253/1 (далі Рішення МВ №253), за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення в 2, 2 рази до 3, 1491 долари США/кг та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості резервного, а митна вартість другого товару «коробки» не була скоригована.
15.12.2023 року у зв`язку із незгодою із Рішенням МВ №253 в порядку ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подана нова митна декларація 2, за якою товари випущені у вільний обіг із збільшенням (доплатою) загальної суми митних платежів на 230 878, 30 грн (мито 72 149, 47 грн, ПДВ 158 728, 83 грн).
28.12.2023 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110050/2023/000296/1 (далі Рішення МВ №296), за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення в 2, 2 рази до 3, 1500 долари США/кг та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості резервного.
31.01.2024 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товару «посуд» №UA110050/2024/000017/1 (далі Рішення МВ №17), за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення в 2, 2 рази до 3, 1500 долари США/кг та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості резервного, а митна вартість другого товару «коробки» не була скоригована.
16.02.2024 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110050/2024/000025/1 (далі Рішення МВ №25), за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення в 2, 2 рази до 3, 1500 долари США/кг та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості резервного.
Загальна сума, на які збільшився розмір митних платежів у зв`язку із прийняттям 6 рішень про коригування митної вартості, складає 1 880 154, 94 грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості, на підставі положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, позивачем відповідачу подані комплекти документів, серед яких були, зокрема, наступні документи: 1) зовнішньоекономічний контракт від 22.02.21 №267/Т;
2) рахунок (інвойс) від 06.06.2023 року №IV230311-1;
3) банківська платіжна квитанція SWIFT від 05.07.2023;
4) висновок експерта від 21.08.2023 року №М-192/1;
5) рахунки перевізника від 19.07.2023 року №СLL201/23 та від 08.08.2023 року №СLL201.1/23;
8) рахунок (інвойс) від 25.07.2023 року №IV230515-1А;
9) банківська платіжна квитанція SWIFT від 17.08.2023;
10) висновок експерта від 14.09.2023 року №М-211/2;
11) рахунки перевізника від 04.09.2023 року №СLL275/23 та від 11.09.2023 року №СLL275.1/23;
14) рахунок (інвойс) від 13.08.2023 року №IV230515-1В;
15) банківська платіжна квитанція SWIFT від 05.09.2023;
16) висновок експерта від 17.10.2023 року №М-235/2;
17) рахунки перевізника від 02.10.2023 року №СLL292/23 та від 12.10.2023 року №СLL292.1/23;
20) рахунок (інвойс) від 16.10.2023 року №IV230704-1;
21) банківська платіжна квитанція SWIFT від 10.11.2023;
22) висновок експерта від 27.12.2023 року №М-285/21;
23) рахунок перевізника від 11.12.2023 року №759;
24) довідка перевізника від 11.12.2023 року №011/2/23;
26) рахунок (інвойс) від 05.11.2023 року №IV230704-1В;
27) банківська платіжна квитанція SWIFT від 04.12.2023;
28) висновок експерта від 23.01.2024 року №М-17/2;
29) рахунок перевізника від 08.01.2024 року №33;
30) довідка перевізника від 08.01.2024 року №013/1/24;
32) рахунок (інвойс) від 20.11.2023 року №IV230818-2;
33) банківська платіжна квитанція SWIFT від 19.12.2023;
34) висновок експерта від 12.02.2024 року №М-31/1;
35) рахунки перевізника від 11.01.2023 року №СLL64/24 та від 16.01.2024 року №СLL64.1/24;
Відповідачем піл час контролю митної вартості зазначено наступне.
Відповідно до п. 2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст. 254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
Товар заявлено на умовах поставки FOB, YANTIAN, SHENZHEN, Китай. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11 умови поставки FOB передбачають наступне: FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) Термін "Франко борт" означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не збираються поставити товар через поручні судна, слід застосовувати термін FCA. Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Якщо рахунки сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У разі здійснення оплати за товар декларанту запропоновано надати відповідні банківські платіжні документи.
Документи щодо оплати за послуги ТЕО декларантом Позивача не надано і після письмової вимоги митного органу. Декларантом не надавався рахунок та не включена транспортна складова (навантажувальні-розвантажувальні роботи) від BREMERXAVEN до станції Гливице (Польша). Таким чином, транспортна складова митної вартості заявлених до митного оформлення товарів, не обчислюється як ціна, що фактично сплачена та не підтверджена документально. Числове значення транспортної складової митної вартості товарів згідно наданих товаросупровідних документів не підтверджено.
Відповідно до п.4.1 контракту якість товару підтверджується продавцем у сертифікаті якості.
При цьому, надані сертифікати якості від 09.06.2023 року №б/н, 25.07.2023 року №б/н, від 13.08.2023 року №б/н, від 16.10.2023 року №б/н, від 05.11.2023 року №б/н, від 20.11.2023 року №б/н не містять відомостей про детальні якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість. Сертифікат якості (виробника) тотожний поняттю паспорт якості (виробника) це документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості продукції виробника, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів країни виробництва товару.
Прайс-листи №б/н від 09.06.2023, від 24.07.2023, від 11.08.2023, від 13.10.2023, від 03.11.2023, від 17.11.2023 року компанії CHAOZHOU LEMONTREE TABLEWARE CO., LTD містять цінову інформацію виключно на асортимент товарів зазначених в доповнені до контракту та інвойсах. Надані декларантом прайс-листи мають суб`єктивний характер в розумінні вимог статті 52 МКУ, адже містять виключно перелік товарів, заявлених за ЕМД та конкретні умови поставки FOB - YANTIAN, SHENZHEN та за формою та змістом повторюють специфікацію до контракту, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ.
Відповідно до висновків експерта Дніпропетровської ТПП від 21.08.2023 року №M-192/1, від 14.09.2023 року №M-211/2, від 17.10.2023 року №M-235/2, від 27.12.2023 року №M-285/1, від 23.01.2024 року №M-17/2, від 12.02.2024 року №M-31/1 за результатом проведеного маркетингового аналізу зроблено висновок, щодо ринкової вартості товару на умовах FOB YANTIAN, SHENZHEN. Однак, експертом не здійснено ніяких розрахунків та не приведено значень витрат на доставку товару до кордону України, а лише наведено значення вартості кожної позиції товару у таблиці. В висновках від 21.08.2023 року №M-192/1, від 14.09.2023 року №M-211/2, від 17.10.2023 року №M-235/2, від
27.12.2023 року №M-285/1, від 23.01.2024 року №M-17/2, від 12.02.2024 року №M-31/1 в розділі «Матеріали й документі» відсутнє посилання на документи що містять інформацію щодо вагових характеристик товару, вартості транспортних витрат на доставку товару до митного кордону України, а також в розрахунковий частини відсутня інформація щодо середнього фрахту контейнера з відповідної країни до порту призначення, в певний період постачання товару, відповідно до його типу та ваги брутто товару.
Відповідачем повідомлено декларанта в кожному з випадків, що згідно п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Строк подання вищезазначених документів 10 днів.
Декларанта повідомлено, що враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, ненадання декларантом жодного документу згідно сформованого переліку, що спростовують зазначені розбіжності, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати.
У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовими особами відповідача було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення товару «посуд та прибори столові або кухонні з фарфору….», країна виробництва Китай, за прямим контрактом, за першим методом визначення митної вартості, за ЕМД від 07.08.2023 року №UA110110/2023/005641 на рівні 3,14 дол.США/кг на умовах поставки FOB Китай. Враховуючи подібні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 07.08.2023 року №UA110110/2023/005641 та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм). Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) за резервним методом визначення митної вартості, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на митній вартості за ЕМД від 07.08.2023 року №UA110110/2023/005641 на рівні 3,14 дол.США/кг.
У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення товару «посуд та прибори столові або кухонні з фарфору….», країна виробництва Китай, за прямим контрактом, за першим методом визначення митної вартості, за ЕМД від 07.08.2023 року №UA110110/2023/005641 на рівні 3,14 дол.США/кг на умовах поставки FOB Китай. Враховуючи подібні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 07.08.2023 року №UA110110/2023/005641 та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм). Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) за резервним методом визначення митної вартості, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на митній вартості за ЕМД від 07.08.2023 року №UA110110/2023/005641 на рівні 3,14 дол.США/кг.
У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення товару «посуд та прибори столові або кухонні з фарфору….», країна виробництва Китай, за прямим контрактом, за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) визначення митної вартості, за ЕМД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486, на рівні 3,15 дол.США/кг на умовах поставки FOB Китай. Враховуючи подібні фізичні характеристики товару, оформленого за МД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486 та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм). Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) за резервним методом визначення митної вартості, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на митній вартості за МД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486 на рівні 3,15 дол.США/кг.
У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення товару «посуд та прибори столові або кухонні з фарфору….», країна виробництва Китай, за прямим контрактом, за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) визначення митної вартості, за ЕМД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486, на рівні 3,15 дол.США/кг на умовах поставки FOB Китай. Враховуючи подібні фізичні характеристики товару, оформленого за МД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486 та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм). Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) за резервним методом визначення митної вартості, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на митній вартості за МД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486 на рівні 3,15 дол.США/кг.
У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення товару «посуд та прибори столові або кухонні з фарфору….», країна виробництва Китай, за прямим контрактом, за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) визначення митної вартості, за ЕМД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486 на рівні 3,15; дол.США/кг на умовах поставки FOB Китай. Враховуючи подібні фізичні характеристики товару, оформленого за МД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486 та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм). Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2 ґ) за резервним методом визначення митної вартості, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на митній вартості за МД від 18.09.2023 року №UA100380/2023/685486 на рівні 3,15 дол.США/кг.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МКУ), зазначається докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. В рішенні про коригування митної вартості зазначено, яку саме декларацію взято за основу для коригування митної вартості товару позивача, зазначено найменування товару згідно з гр. 31 ЕМД, країну виробництва та відправлення, умови поставки тощо.
Позивач не погоджується із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товарів та вважає його таким, що не відповідає вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Основним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини, пов`язані з митним оформленням товарів, є Митний кодекс України.
Згідно з ч. 8 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України).
Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу (ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України).
Згідно ст. 55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. При цьому, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (ч. ч. 1,4 ст. 337 Митного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, обираються 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Суд зауважує, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 року у справі №815/3451/16, від 12.06.2020 року у справі №826/4434/16, від 10.10.2019 року у справі №809/1469/16, від 13.01.2022 року у справі №1.380.2019.005307.
Суд зазначає таке стосовно зауважень митниці, викладених в оскаржуваному рішенні про коригування.
Коносамент відповідно до ст. 53 МКУ не є документом, що підтверджує заявлену митну вартість товару, а отже не містить даних для перевірки складових митної вартості товару, з огляду на що зауваження відповідача в цій частині є безпідставним та необґрунтованим. Окрім того, не вбачається логічний причинно-наслідковий зв`язок між даним зауваженням та неможливістю визначення митної вартості заявленого до митного оформлення товару. Відповідачем, у свою чергу, жодним чином не обгрунтовано дане зауваження.
Митна вартість товару позивача включає в себе лише 2 складові - ціну товару та витрати на транспортування, що підтверджено відомостями оскаржуваного рішення та відсутністю відмови у митному оформленні через незаявлення інших складових.
Митна вартість товарів за всіма 6 митними деклараціями базувалась на вказаних в рахунках (інвойсах) цінах товару, автентичність яких не спростована відповідачем та які були оплачені позивачем в повному обсязі банківськими переказами.
Також відповідачу надані висновки експертів Дніпропетровської ТПП, які підтвердили рівень цін товарів, який був вказаний у рахунках (інвойсах).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» цілями та завданнями торгово-промислових палат зокрема є надання довідково-інформаційних послуг, основних відомостей, що не є комерційною таємницею, про діяльність українських підприємців і підприємців зарубіжних країн згідно з національним законодавством, сприяння поширенню, зокрема через засоби масової інформації, знань про економіку і науково-технічні досягнення, законодавство, звичаї та правила торгівлі в Україні і зарубіжних країнах, можливості зовнішньоекономічного співробітництва українських підприємців.
Відповідно до ст.11 вказаного закону торгово-промислові палати України мають право у тому числі проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.
В силу Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 №227, Державна митна служба України не наділена повноваженнями перевіряти обґрунтованість експертних висновків Торгово-промислової палати України.
Митним кодексом України не встановлені вимоги щодо змісту та зовнішньої форми висновків експертів торгово-промислових палат.
Відповідачу в незмінному вигляді надані отримані від перевізників ТОВ «Керріленд Логістик» та ТОВ «Інтернешнл карго сервіс ейч.ді» документи із зазначенням відомостей щодо вартості перевезення товарів, відповідно до приписів п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, яких достатньо для підтвердження витрат на доставку товару до митного кордону України. Заявки на послуги з доставки не є документами, що містять остаточну вартість доставки, яка може змінюватись в процесі транспортування під впливом різних чинників, при цьому саме рахунки та довідки перевізників містять остаточну вартість транспортування, а позивач не має відношення до їх складання. Відповідачем не доведено, що надані позивачем довідки та рахунки перевізників містять неповні або недостовірні дані.
Судом досліджено надані відповідачем копії використаних в якості джерел цінової інформації митні декларації, в яких частина граф не відображена, та встановлено відмінності, через які дані митні декларації є неспівставними із митними деклараціями позивача.
Відповідачем не наданий витяг з бази даних Державної митної служби України щодо попередніх випадків митного оформлення товарів за ідентичними кодами УКТЗЕД, що виготовлені в Китаї, через що суд не може перевірити доказами аргументи відповідача про відсутність відомостей митні оформлення подібних та ідентичних товарів.
При цьому суд звертає увагу на те, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
У постановах від 31.03.2015 року та 02.06.2015 року (справи №21-127а15, №21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації
Суд також звертає увагу, що приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи згідно з переліком, наведеним у цій статті.
На підставі аналізу наведених норм, суд робить висновок, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
Проте, відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які подано декларантом, неможливо встановити ці складові.
Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Суд зазначає, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом підтверджено також і у висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 06.03.2019 року у справі №809/278/17.
Суд зазначає, що зміст спірного рішення відповідача, який є індивідуально-правовим актом, оскільки породжує права і обов`язки для позивача, має відповідати вимогам, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Обґрунтованість, в силу статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує Закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено належними доказами правомірність своїх рішень.

З урахуванням наведеного вище, оскаржувані рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості є протиправними та підлягають скасуванню.

Інші доводи та аргументи сторін не є такими, що впливають на висновки суду.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 262 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НТС-ПАРТНЕР» (вул. Сухомлинського Василя, буд.48А, смт. Слобожанське, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл, 52005, ) до Дніпровської (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49038 ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.08.2023 року №UA110050/2023/000212/1, від 18.09.2023 року №UA110050/2023/000230/1, від 19.10.2023 року №UA110050/2023/000253/1, від 28.12.2023 року №UA110050/2023/000296/1, від 31.01.2024 року №UA110050/2024/000017/1, від 16.02.2024 року №UA110050/2024/000025/1, прийняті Дніпровською митницею.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НТС-ПАРТНЕР» судові витрати з оплати судового збору в розмірі 28 202, 32 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 червня 2024 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко