Справа № 300/7201/24
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" жовтня 2024 р. справа № 300/7201/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивує тим, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі №300/3025/23 відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, врахувавши до страхового стажу періоди роботи з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020 на території російської федерації, при цьому не урахувавши заробітну плату згідно довідок від 03.12.2020 за №1019, від 26.03.2021 за №081 та №082. На звернення позивача, відповідач листом від 11.05.2024 повідомив, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі №300/3025/23 відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, врахувавши до страхового стажу періоди роботи з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020 на території російської федерації. Відповідач зазначив, що інших зобов`язань щодо виконання даного рішення, судом на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, не покладено. Заробітна плата позивача за вказані періоди розрахована у нульовому варіанті, оскільки російська федерація з 01.01.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 23.03.1992. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11.10.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та вказує на відсутність підстав для врахування поданих позивачем довідок про заробітну плату. Просив в задоволенні позову відмовити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі №300/3025/23 відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, врахувавши до страхового стажу періоди роботи з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020 на території російської федерації (а.с.7-13).
На звернення позивача, відповідач листом від 11.05.2024 повідомив, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі №300/3025/23 відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, врахувавши до страхового стажу періоди роботи з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020 на території російської федерації (а.с.20). Відповідач зазначив, що інших зобов`язань щодо виконання даного рішення, судом на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, не покладено. Заробітна плата позивача за вказані періоди розрахована у нульовому варіанті, оскільки російська федерація з 01.01.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 23.03.1992.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно з ч. 1 ст. 101 Закону України № 1788, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків про те, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.
При зверненні із заявою про призначення пенсії позивач надав відповідачу довідки про заробітну плату від 03.12.2020 за №1019, від 26.03.2021 за №081 та №082 за періоди роботи на території російської федерації з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020 (а.с.21-23).
Згідно з пп. 3 п. 2.1 розділу II Порядку № 22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01.07.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Пунктом 2.10. Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
За таких обставин, коли підприємство надало необхідну довідку про заробітну плату позивача, вказало джерело цих даних - особові рахунки, то позивач не може нести негативні наслідки через бездіяльність відповідних органів щодо збереження особових рахунків, платіжних відомостей, а у разі втрати - їх відновлення.
Однак, призначаючи з 26.04.2022 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі №300/3025/23 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідачем не враховано заробітну плату згідно зазначених довідок з тих підстав, що російська федерація з 01.01.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 23.03.1992.
З цього приводу суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, зокрема, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. москві.
В той же час, на переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з російською федерацією.
Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості урахування заробітної плати позивача згідно довідок від 03.12.2020 за №1019, від 26.03.2021 за №081 та №082 за періоди роботи на території російської федерації з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020, з підстав припинення 01 січня 2023 року участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки у період роботи позивача на території російської федерації вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.
При цьому суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у врахуванні заробітної плати при розрахунку розміру пенсії за віком.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у неврахуванні при призначенні пенсії ОСОБА_1 заробітної плати згідно довідок від 03.12.2020 за №1019, від 26.03.2021 за №081 та №082 за періоди роботи на території російської федерації з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020.
Як наслідок, слід зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 26.04.2022 з урахуванням заробітної плати згідно довідок від 03.12.2020 за №1019, від 26.03.2021 за №081 та №082 за періоди роботи на території російської федерації з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судовий збір у розмірі 1211,20 гривень сплачено позивачем згідно квитанції від 09.09.2024 (а.с.5).
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування ОСОБА_1 з 26.04.2022 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 заробітної плати згідно довідок від 03.12.2020 за №1019, від 26.03.2021 за №081 та №082 за періоди роботи з 13.09.2005 по 01.10.2009, з 16.02.2010 по 29.07.2014, з 15.09.2014 по 08.06.2015, з 17.06.2015 по 09.06.2016, з 11.07.2016 по 22.06.2017, з 25.07.2017 по 24.06.2018, 01.07.2018 по 28.06.2019 та з 04.07.2019 по 02.07.2020.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.