Справа № 200/5531/24
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року Справа№200/5531/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною дію або бездіяльність, та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , позивача, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Військової частини НОМЕР_1 (з урахуванням уточнень):

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення періоду з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року до періоду участі ОСОБА_2 у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_2 довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з лютого 2022 року по травень 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 та встановити розмір заборгованості;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн./міс. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з лютого 2022 року по травень 2022 року (включно) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду виправленої позовної заяви з викладенням позовних вимог у відповідності до КАС України, визначенням ціни позову та наведенням обґрунтованого розрахунку майнових вимог.

30 серпня 2024 року представник позивача, на виконання вимог ухвали суду від 19 серпня 2024 року, надав до суду уточнений адміністративний позов, в якому змінено частину позовних вимог. Суддя констатує, що вимоги ухвали суду від 19 серпня 2024 року позивачем (його представником) не виконано в повному обсязі. Проте, неусунуті недоліки позовної заяви не є окремими підставами для повернення позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вирішено ряд процесуальних питань.

11 вересня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву та докази по справі, які судом долучено до матеріалів справи.

Інші заяви та клопотання по розглядаємій справі не надходили.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 03 березня 2022 року під час виконання обов`язків військової служби та завдань з оборони міста Маріуполь отримав мінно-вибухове поранення. З 12 квітня 2022 року по 31 січня 2024 року перебував в полоні військ РФ. З 01 лютого 2024 року по теперішній час перебуває на лікуванні в закладах охорони здоров`я. Проте, за період з лютого 2022 по травень 2022 все ще не в повному обсязі виплачена додаткова грошова винагорода в розмірі до 100000,00 грн./міс., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Також, відповідачем не зараховано період з 25 лютого 2024 року по 12 квітня 2022 року до періоду, коли позивач був залучений до заходів національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії РФ, що впливає на подальше оформлення належним чином пільг. Відповідач аргументує свою бездіяльність відсутністю документів відповідно до яких ця ж сама частина була залучена до бойових дій.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними. Просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до Акту службового розслідування №27 від 27 лютого 2024 року та пояснень позивача встановлено, що в період з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року позивач залучався до заходів національної безпеки та оборони. 03 березня 2022 року під час мінометного обстрілу отримав поранення та був доставленим до шпиталя. В період з 03 березня 2022 року по 12 квітня 2022 року переміщався лікувальними закладами та в подальшому був захопленим в полон. На підставі зазначених документів, позивачу була видана довідка від 14 травня 2024 року вих.№1553/4970 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, що в період з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року брав участь у зазначених заходах. Підстав для зарахування періоду з 03 березня 2022 року по 12 квітня 2022 року немає, оскільки позивач перебував на лікуванні та не міг приймати участь у зазначених заходах.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2024 року №38 позивач зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , справи, посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22 травня 2022 року №3 позивач вважається зниклим безвісти за особливих обставин з 25 березня 2022 року. Відповідно до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 03 серпня 2022 року №100, від 01 вересня 2022 року №145, від 02 листопада 2022 року №250, від 04 грудня 2022 року №314, від 04 січня 2023 року №9, від 05 лютого 2023 року №66, від 07 березня 2023 року №94, від 05 квітня 2023 року №140, від 04 травня 2023 року №184, від 04 червня 2023 року №223, від 04 липня 2023 року №288, від 05 серпня 2023 року №338, від 05 вересня 2023 року №385, від 05 жовтня 2023 року №429, від 05 листопада 2023 року №483, від 05 грудня 2023 року №528 та від 05 січня 2024 року №5/нагд грошове забезпечення позивача, в тому числі додаткова грошова винагорода у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць за період з 25 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року (окрім періоду з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року, оскільки така виплата здійснювалась позивачу) виплачувалась дружині позивача.

Відповідач зауважив, що посилання представника позивача на аналогічні судові справи №200/1624/24, №200/2047/23, №200/1499/23 є недоречними, оскільки в зазначених справах, члени сімей позивачів не звертались до Військової частини НОМЕР_1 для виплати грошового забезпечення відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884, а тому в зазначених справах виникла перешкода для здійснення нарахування додаткової грошової винагороди у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджували участь в бойових діях позивачів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 .

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно зі статтею 43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Позивач має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 , що видано Військовою частиною НОМЕР_6 19 березня 2024 року. Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 25 лютого 2022 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується відповідачем.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 лютого 2022 року №6 капітана ОСОБА_2 з 25 лютого 2022 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, з 25 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 травня 2022 року вих.№01/38 на підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», військовозобов`язаний капітан запасу ОСОБА_2 25 лютого 2022 року призваний за мобілізацією до Військової частини територіальної оборони Донецької області НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 травня 2022 року №3 капітана ОСОБА_2 , старшого офіцера відділення сил підтримки штабу, вважати таким, що 25 березня 2022 року безвісті зник в районі виконання бойових завдань за призначенням. Призупинено виплату грошового забезпечення з 25 березня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року №4 капітана ОСОБА_2 , старшого офіцера відділення сил підтримки штабу, увільнено від займаної посади.

Сповіщення сім`ї №7 від 30 червня 2022 року вих.№09/368 ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщено ОСОБА_3 про те, що її чоловік, капітан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті за особливих обставин 25 березня 2022 року під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в м. Маріуполь Донецької області.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03 серпня 2022 року №100 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 за липень 2022 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року №248/1217 наказано:

2. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 2 до цього наказу за період з 25 лютого 2022 року по 28 травня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження);

5. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 5 до цього наказу за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження);

7. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 7 до цього наказу за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження);

8. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 8 до цього наказу за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження).

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 вересня 2022 року №145 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 по серпень 2022 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 наказано:

1. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 8 до цього наказу за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити додаткову винагороду дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження).

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03 жовтня 2022 року №198 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 за вересень 2022 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 наказано:

1. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 6 до цього наказу за період з 01 вересня 2022 року по 31 вересня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити додаткову винагороду дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження).

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02 листопада 2022 року №250 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2022 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 наказано:

1. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 7 до цього наказу за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити додаткову винагороду дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження).

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 грудня 2022 року №314 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 за період з 01 квітня 2022 року по 30 листопада 2022 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 наказано:

1. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 8 до цього наказу за період з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити додаткову винагороду дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження).

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 січня 2023 року №9 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 за період з 01 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 наказано:

9. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 9 до цього наказу за період з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити додаткову винагороду дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження).

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 лютого 2023 року №66 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 з 25 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, наказано:

12. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 12 до цього наказу за період з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року:

капітану ОСОБА_2 , старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 .

(Виплатити додаткову винагороду дружині ОСОБА_3 , згідно наданої заяви №45 від 07 червня 2022 року, копії паспорта ОСОБА_3 , копії рнокпп ОСОБА_3 , копії реквізитів карткового рахунку ОСОБА_3 , копії довідки про мобілізацію ОСОБА_2 , копії свідоцтва про одруження).

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 07 березня 2023 року №94 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 за лютий 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 квітня 2023 року №140 «Про виплату додаткової винагороди за березень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 травня 2023 року №184 «Про виплату додаткової винагороди за квітень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 травня 2024 року №152 капітан ОСОБА_2 , колишній старший офіцер відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 , обліковується як полонений з 17 травня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 червня 2023 року №223 «Про виплату додаткової винагороди за травень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року.

Сповіщення сім`ї №172 від 06 червня 2023 року вих.№01/860 ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщено ОСОБА_3 про те, що її чоловік, капітан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрапив у полон під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в м. Маріуполь Донецької області.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 липня 2023 року №288 «Про виплату додаткової винагороди за червень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 червня 2023 року по 30 червня 2023 року.

Сповіщення сім`ї №172 від 10 липня 2023 року вих.№01/1135 ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщено ОСОБА_3 про те, що її чоловік, капітан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковується як полонений з 28 травня 2022 року відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2023 року №152.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 серпня 2023 року №338 «Про виплату додаткової винагороди за липень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 вересня 2023 року №385 «Про виплату додаткової винагороди за серпень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 жовтня 2023 року №429 «Про виплату додаткової винагороди за вересень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 листопада 2023 року №483 «Про виплату додаткової винагороди за вересень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 4 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 листопада 2023 року №483 «Про виплату додаткової винагороди за жовтень 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

5. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 5 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 грудня 2023 року №528 «Про виплату додаткової винагороди за листопад 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

5. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 5 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 січня 2024 року №5/нагд «Про виплату додаткової винагороди за грудня 2023 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським тау їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

5. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, відповідно до додатку 5 до цього наказу:

капітану ОСОБА_2 за період з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 лютого 2024 року №35 капітан ОСОБА_2 , колишній старший офіцер відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 , який до цього часу обліковувався як полонений та перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_6 , звільнений з полону та перебуває на стаціонарному лікуванні у Військовому-медичному клінічному центрі Східного регіону, м. Дніпро з 01 лютого 2024 року по теперішній час.

Відповідно до листа Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», який виконує функції Національного інформаційного бюро, від 06 лютого 2024 року вих.№09-07/1258 в ході збройної агресії Російської Федерації проти України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , капітан Військової частини НОМЕР_1 перебував у полоні та був звільнений 31 січня 2024 року.

Відповідно до довідки Служби безпеки України від 08 лютого 2024 року вих.№35/7-Д-323д про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах капітан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно в період з 12 квітня 2022 року по 31 січня 2024 року перебував у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності) від 15 лютого 2024 року №113/нагд «Про призначення службового розслідування» відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371, на підставі рапорту колишнього старшого офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 (від 14 лютого 2024 року №2782), який перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_6 та звільнений з полону 31 січня 2024 року, з метою з`ясування обставин потрапляння в полон зазначеного військовослужбовця, втрати ним зброї та військового квитка, зокрема, наказано:

1. Призначити службове розслідування щодо встановлення обставин потрапляння в полон, втрати зброї та військового квитка колишнім старшим офіцером відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 .

2. Проведення службового розслідування доручити офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_4 .

3. Акт, матеріали службового розслідування та проєкт наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування» подати на затвердження та підпис в термін до 15 березня 2024 року.

Згідно з Актом №27 службового розслідування, затвердженого тво командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2024 року, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371 та на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 лютого 2024 року №113/нагд старшим лейтенантом ОСОБА_5 було проведено службове розслідування з метою з`ясування обставин потрапляння в полон колишнього старшого офіцера відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , втрати ним зброї та військового квитка, встановлено, зокрема, наступне:

«3. Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування.

3.1. У ході проведення службового розслідування встановлено, що капітан ОСОБА_2 , колишній старший офіцер відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 25 лютого 2022 року прибув до розташування штабу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , де був зарахований до Військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду старшого офіцера відділення сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 , після чого у Військовій частині НОМЕР_7 , за адресою АДРЕСА_1 отримав зброю, засоби захисту та приступив до виконання завдань по захисту Батьківщини в місті Маріуполь.

Відповідно до пояснень капітана ОСОБА_2 стало відомо, що з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року він виконував бойові задачі по захисту Батьківщини в місті Маріуполь.

Військовий квиток було здано до відділення персоналу Військової частини НОМЕР_1 , звідки його не повернули.

26 лютого 2022 року капітан ОСОБА_2 згідно розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 у складі групи військовослужбовців був направлений на блок пост який розташований на дорозі, яка веде до селища Старий Крим. Під час перебування на цій позиції виконував завдання з оборони території блок поста та перевірки автотранспорту та документів громадян, здійснював контроль перетину території, та запобіганню проникнення ворожих диверсійно-розвідувальних груп противника. Блок пост був під постійними обстрілами з артилерії, РСЗО та авіації.

03 березня 2022 року під час мінометного обстрілу блок поста капітан ОСОБА_2 отримав чисельні осколкові поранення обох ніг, рук, осколкове поранення легенів та спини і втратив свідомість.».

З 12 квітня 2022 року ОСОБА_2 та інші поранені перебували у полоні.

« ІНФОРМАЦІЯ_4 перевезли АДРЕСА_2 , де він перебував до 21 квітня 2022 року.

21 квітня 2022 року капітана ОСОБА_2 було перевезено до міста Суходільська Луганської області виправна колонія №36, де знаходився до 23 січня 2024 року. Під час перебування разом з ним там перебували військовослужбовці Військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Під час полону до капітана ОСОБА_2 постійно застосовувались тортури, допити та знущання внаслідок чого стан здоров`я капітана ОСОБА_2 значно погіршився і взимку 2022-2023 у нього стався інсульт з паралізацією кінцівок та частково обличчя.

23 січня 2024 року капітану ОСОБА_11 оголошено про обмін і наказано збирати речі, до 30 січня 2024 року він перебував в місті Таганрог в СІЗО.

3.3. 31 січня 2024 року відбувся обмін військовополоненими. Після обміну капітана ОСОБА_2 було оглянуто військовими медиками та спрямовано до Військово-медичного клінічного центру Східного регіону, м. Дніпро, Ввійськова частина НОМЕР_8 , де він з 01 лютого 2024 року проходить лікування та реабілітацію.».

«5. Виходячи із вище викладеного, пропоную:

5.1. Службове розслідування вважати завершеним.

5.2. Вину капітана ОСОБА_2 у ході проведення службового розслідування по з`ясуванню обставин потрапляння в полон вважати не встановленою.

5.3. Вину капітана ОСОБА_2 у ході проведення службового розслідування по з`ясуванню обставин втрати особистої зброї, засобів захисту, військового квитка вважати невстановленою.».

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2024 року №34/нагд «Про результати службового розслідування» відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371 та на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 лютого 2024 року №113/нагд старшим лейтенантом ОСОБА_5 було проведено службове розслідування з метою з`ясування обставин потрапляння в полон колишнього старшого офіцера відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , втрати ним зброї та військового квитка, враховуючи Акт службового розслідування затверджений командиром Військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2024 року №27, зокрема, наказано:

1. Визнати, що причиною потрапляння в полон 12 квітня 2022 року, колишнього старшого офіцера відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 стало виконання наказу вищого командування для збереження життя поранених та медичного персоналу Військового шпиталю №555 здатись у полон з території Маріупольського металургічного комбінату « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який знаходився у повному оточенні російських військ.

2. Визнати, що засоби індивідуального захисту (шолом, бронежилет), зброю (автомат АК-74), капітан ОСОБА_2 здав медичному персоналу після отримання поранення.

3. З метою соціального захисту військовослужбовця начальнику відділення персоналу штабу Військової частини НОМЕР_1 підготувати проєкт наказу про перерахунок грошового забезпечення та додаткової винагороди колишньому старшому офіцеру відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_2 .

4. Вважати, що втрата військового квитка колишнім старшим офіцером відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 сталась внаслідок дій озброєних формувань Російської Федерації.

Неправомірних дій військовослужбовця стосовно втрати військового квитка не виявлено.

Начальнику відділення персоналу Військової частини НОМЕР_1 направити документи щодо втрати військового квитка відповідним чином, для видачі нового взамін втраченого.

15 березня 2024 року адвокат Ковтунець Ю. С. звернулась до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом вих.№03/2024-07 в інтересах позивача, в якому, зокрема, просила:

1. Надати інформацію щодо періодів включення ОСОБА_2 до сил та засобів заходів національної безпеки та оборони, та відсічі та стримування збройної агресії РФ в період з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року.

2. Надати належним чином завірені копії наказів (або витягів з наказів) про включення та виключення ОСОБА_2 до сил та засобів заходів національної безпеки та оборони, та відсічі та стримування збройної агресії РФ в період з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року.

3. Надати належним чином завірені копії наступних документів; матеріалів службового розслідування (наказ про призначення службового розслідування, наказ про результати службового розслідування, акт проведення службового розслідування), яке проводилось відносно обставин потрапляння в полон ОСОБА_2 .

4. Надати належним чином завірені копії наказів про виплату ОСОБА_2 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

5. Повідомити чи проводився у період з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року розрахунок та виплата ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абзаців 4-6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07 липня 2003 року №1078, та в якому розмірі.

6. Повідомити чи проводився у період з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 із використанням для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму станом на 01 січня календарного року, оскільки з 29 січня 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 від 29.01.2020 було фактично відновлено юридичну дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у первісній редакції, де передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та така норма мала діяти до вступу в законну силу постановою Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року.

7. Надати наступні довідки:

- довідки про отримане ОСОБА_12 грошове забезпечення з розбивкою по його складових (видах оплати) та в розрізі місяців за періоди з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року, з обов`язковим зазначенням тарифного розряду;

- довідку про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за періоди з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року з обов`язковим зазначенням базового місяця нарахування індексації.

15 березня 2024 року адвокат Ковтунець Ю. С. звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 з адвокатським запитом вих.№03/2024-07 в інтересах позивача, в якому, зокрема, просила:

1. Надати належним чином завірені копії наказів про виплату ОСОБА_2 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

2. Повідомити чи проводився у період з 25 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року розрахунок та виплата ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абзаців 4-6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07 липня 2003 року №1078, та в якому розмірі.

3. Повідомити чи проводився у період з 25 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 із використанням для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму станом на 01 січня календарного року, оскільки з 29 січня 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 від 29 січня 2020 року було фактично відновлено юридичну дію пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у первісній редакції, де передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та така норма мала діяти до вступу в законну силу постановою Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року.

4. Надати наступні довідки:

- довідки про отримане ОСОБА_2 грошове забезпечення з розбивкою по його складових (видах оплати) та в розрізі місяців за періоди з 25 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року, з обов`язковим зазначенням тарифного розряду;

- довідку про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за періоди з 25 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року з обов`язковим зазначенням базового місяця нарахування індексації та в розрізі місяців.

27 березня 2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 листом вих.№1553/3153 надано відповідь на адвокатський запит вих.№03/2024-06 від 15 березня 2024 року в інтересах позивача, в якому зазначено наступне.

Надано належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування щодо встановлення обставин потрапляння в полон ОСОБА_2 , витяги із наказів про виплату ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та розрахункові листи, в яких зазначена інформація стосовно виплати грошового забезпечення військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Повідомлено, що виплата індексації грошового забезпечення проводилась відповідно до чинного законодавства.

При розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_2 застосовувався розмір прожиткового мінімуму відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а саме 1762,00 грн.

Також, повідомлено, що у Військовій частині НОМЕР_1 відсутні накази про включення та виключення ОСОБА_2 до сил та засобів заходів національної безпеки та оборони, та відсічі та стримування збройної агресії РФ в період з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року, у зв`язку із чим, надати інформацію та витяги із наказів про періоди включення ОСОБА_2 до сил та засобів заходів національної безпеки та оборони, та відсічі та стримування збройної агресії РФ в період з 25 лютого 2022 року по 01 березня 2024 року неможливо.

29 березня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_7 листом вих.№09/02/246 надано відповідь на адвокатський запит вих.№03/2024-07 від 15 березня 2024 року (вх.№3013 від 27 березня 2024 року), в якому зазначено, що стосовно громадянина ОСОБА_2 потрібно звертатись до Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2024 року вих.№1553/4128 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) капітан ОСОБА_2 03 березня 2022 року одержав травму: наслідки МВТ, ВОСП, вогнепального перелому ІІ п`ясної кістки лівої кістки, нижньої третини правої великогомілкової кістки та даху вертлюгової западини у вигляді неправильно консолідованого перелому даху лівої кульшової западини з наявністю стороннього тіла (осколок), лівобічного посттравматичного коксартроза ІІ ст., вогнепального неправильно консолідованого перелому нижньої третини правої великогомілкової кістки з наявністю стороннього тіла (осколок), посттравматичної нейропатії лівого стегнового та правого великогомілкового нерву, сенсорна форма, відновлювальний період: акубаротравми у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглуховастості зі сприйняттям шепітної мови AD-5 м, AS-0,5 м. За обставин: 03 березня 2022 року колишній старший офіцер відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 одержав травму під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. При отриманні травмування перебував у засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2024 року вих.№1553/4970 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України капітан ОСОБА_2 дійсно в період з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, перебуваючи в м. Маріуполь.

Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернувся із цим позовом до суду.

Судом встановлено, що відповідно до розразунково-платіжної відомості про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за квітень 2022 року (за березень 2022 року) ОСОБА_2 було нараховано та виплачено «Пр.Зах» у розмірі 935548,39 грн.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до розрахункових листів Військової частини НОМЕР_1 у серпні 2022 року ОСОБА_2 було нараховано та виплачено «ПремЗах» у розмірах 14285,71 грн., 100000,00 грн., 100000,00 грн., 100000,00 грн., у вересні 2022 року виплачено «ПремЗах» та «+70тІнш» у загальному розмірі 100000,00 грн., у жовтні 2022 року виплачено «ПремЗах» у розмірі 100000,00 грн., у листопаді 2022 року виплачено «ПремЗах» у розмірі 100000,00 грн., у грудні 2022 року виплачено «ПремЗах» у розмірі 100000,00 грн., у січні 2023 року виплачено «ПремЗах» у розмірі 100000,00 грн., у лютому 2023 року виплачено «ПремЗах» у розмірі 100000,00 грн., у березні 2023 року виплачено «ПремЗах» у розмірі 100000,00 грн., у квітні 2023 року виплачено «ПремЗах» у розмірі 100000,00 грн., у травні 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у червні 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у липні 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у серпні 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у вересні 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у жовтні 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у листопаді 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у грудні 2023 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн., у січні 2024 року виплачено «Вин100в» у розмірі 100000,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд зауважує, що не є спірним питанням у справі правомірність отримання дружиною позивача ОСОБА_3 сум грошового забезпечення, які нараховувались та виплачувались на користь ОСОБА_2 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що зазначення у витязі з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03 серпня 2022 року №100 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану Військової частини НОМЕР_1 за липень 2022 року» періоду з 25 лютого 2022 року по 28 травня 2022 року, за який позивачу (виплачено дружині ОСОБА_3 ) виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які захоплені в полон або є заручниками, а також, які вважаються зниклими безвісті, є опискою, оскільки наступний період виплати у згаданому наказі зазначено «з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року». Також, розрахунковим листом за серпень 2022 року не підтверджено нарахування та виплату позивачу «ПремЗах» однією сумою, яка б перевищувала розмір 100000,00 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, згідно наданих матеріалів та пояснень сторін, позивачу (дружині позивача ОСОБА_3 ) було нараховано та сплачено (крім інших складових грошового забезпечення) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168:

- за період з 25 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року у розмірі 14285,71 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року);

- за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року у розмірі 935548,39 грн. (зазначене встановлено на підставі розразунково-платіжної відомості про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за квітень 2022 року);

- за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року у розмірі 100000,00 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року);

- за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року (не є спірним) у розмірі 100000,00 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року);

- за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року (не є спірним) у розмірі 100000,00 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року).

Доказів нарахування та виплати позивачу (дружині позивача ОСОБА_3 ) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року матеріали розглядаємої справи не містять.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність допущення відповідачем бездіяльності щодо не включення періоду з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року до періоду участі позивача у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації, та щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з лютого 2022 року по травень 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 06 липня 1999 року №8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види відповідного грошового забезпечення підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно із пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Постанова №704) грошове забезпечення військовослужбовців, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови №704 передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється у порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №260), врегульовані правила та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам та визначена структура (складові) грошового забезпечення, яка є аналогічною структурі грошового забезпечення, визначеної у частині другій статті 9 Закону №2011-ХІІ та у пункті 2 Постанови №704.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено станом і на теперішній час.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_8 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції чинній на дату прийняття та на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Постанова №168), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Разом із цим, постановами Кабінету Міністрів України №217 від 07 березня 2022 року та №350 від 22 березня 2022 року, які застосовується з 24 лютого 2022 року, до постанови №168 від 28 лютого 2022 року внесено відповідні зміни та доповнення.

Суд зазначає, що Постановою №168 не визначено перелік документів, які мають підтверджувати участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів.

Інших нормативно-правових документів (наказів, доручень), які би встановлювали порядок та умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та були належним чином зареєстровані Міністерством оборони України, у період з лютого 2022 року по травень 2022 року не видавалось.

Беручи до уваги, що протягом спірних правовідносин був відсутній належний підзаконний нормативно-правовий акт щодо встановлення порядку та умов виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, військовослужбовцям Збройних Сил України, який був зареєстрований в Мінюсті України, суд висновує, що єдиним чинним у спірний період підзаконним нормативно-правовим актом, яким визначались підстави, порядок та умови виплати відповідачем додаткової винагороди, що передбачена Постановою №168, була лише сама Постанова №168.

Як вже зазначалось, згідно з пунктом 1 Постанови №168 обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди (збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) є встановлення факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, на період дії спірних правовідносин не було визначено, які документи підтверджують участь військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях чи у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Згідно наявних матеріалів справи судом встановлено, що Військова частина НОМЕР_9 , у складі якої проходить службу позивач з 25 лютого 2022 року, базувалась в м. Маріуполь і була безпосередньо залучена до участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) зазначених заходів, зокрема в м. Маріуполь.

Відповідно до підпункту 2.6 пункту 2 розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004, вся територія Маріупольського району Донецької області (в тому числі м. Маріуполь) віднесена до територій України, які тимчасово окуповані Російською Федерацією.

Факт оточення міста Маріуполь з 02 березня 2022 року військовими формуваннями Російської Федерації, а також факт ведення на території цього міста у вказаний період запеклих боїв, під час яких військовослужбовці, що перебували на території ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (в тому числі позивач) постійно піддавалися бомбардуванню та масованим обстрілам, є загальновідомим та не заперечується відповідачем по справі.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 травня 2022 року №3 капітана ОСОБА_2 , старшого офіцера відділення сил підтримки штабу, вважати таким, що 25 березня 2022 року безвісті зник в районі виконання бойових завдань за призначенням.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 травня 2024 року №152 капітан ОСОБА_2 , колишній старший офіцер відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 , обліковується як полонений з 17 травня 2023 року.

Відповідно до довідки Служби безпеки України від 08 лютого 2024 року вих.№35/7-Д-323д про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах капітан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно в період з 12 квітня 2022 року по 31 січня 2024 року перебував у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України.

Крім того, Актом №27 службового розслідування, затвердженого тво командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2024 року, встановлено, зокрема, що відповідно до пояснень капітана ОСОБА_2 стало відомо, що з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року він виконував бойові задачі по захисту Батьківщини в місті Маріуполь.

Відповідно до пункту 3, 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Як встановлено судом вище, позивачу (дружині позивача ОСОБА_3 ) було нараховано та сплачено (крім інших складових грошового забезпечення) додаткову винагороду, передбачену Постановою №168:

- за період з 25 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року у розмірі 14285,71 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року);

- за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року у розмірі 935548,39 грн. (зазначене встановлено на підставі розразунково-платіжної відомості про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за квітень 2022 року);

- за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року у розмірі 100000,00 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року);

- за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року (не є спірним) у розмірі 100000,00 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року);

- за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року (не є спірним) у розмірі 100000,00 грн. (зазначене встановлено на підставі витягу з наказу від 03 серпня 2022 року №100 та розрахункового листа за серпень 2022 року).

Проте, доказів нарахування та виплати позивачу (дружині позивача ОСОБА_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року матеріали розглядаємої справи не містять.

Разом із цим, представником позивача не оскаржується правомірність отримання дружиною позивача ОСОБА_3 сум грошового забезпечення, зокрема додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, які нараховувались та виплачувались на користь ОСОБА_2 .

Водночас, суд констатує, що у відзиві на позовну заяву відповідачем не заперечується саме право позивача на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, зокрема, за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року, а лише зазначається, що відповідно до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 03 серпня 2022 року №100, від 01 вересня 2022 року №145, від 02 листопада 2022 року №250, від 04 грудня 2022 року №314, від 04 січня 2023 року №9, від 05 лютого 2023 року №66, від 07 березня 2023 року №94, від 05 квітня 2023 року №140, від 04 травня 2023 року №184, від 04 червня 2023 року №223, від 04 липня 2023 року №288, від 05 серпня 2023 року №338, від 05 вересня 2023 року №385, від 05 жовтня 2023 року №429, від 05 листопада 2023 року №483, від 05 грудня 2023 року №528 та від 05 січня 2024 року №5/нагд грошове забезпечення позивача, в тому числі додаткова грошова винагорода у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць за період з 25 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року (окрім періоду з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року, оскільки така виплата здійснювалась позивачу) виплачувалась дружині позивача.

Враховуючи зазначене, оскільки доказів нарахування та виплати позивачу (дружині позивача ОСОБА_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року відповідачем суду не надано, та останнім не оскаржується право позивача на отримання таких виплат, суд висновує, що позивач має право на отримання такої винагороди виключно за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року. Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення періоду з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року до періоду участі позивача у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації, зобов`язання відповідача надати позивачу довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин 21 травня 2022 року) (далі Закон №3551-ХІІ) учасниками бойових дій визнаються, окрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

20 серпня 2014 року постановою Кабінету Міністрів України №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №413).

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 4 Порядку №413 встановлено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, зокрема:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 6 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій, зокрема, особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій після закінчення 30 календарних днів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 4 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Так, представник позивача стверджує, що відповідачем протиправно не включено період періоду з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року до періоду участі позивача у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації, коли позивач брав безпосередню участь у обороні м. Маріуполь.

Разом із цим, судом встановлено, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2024 року вих.№1553/4970 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України капітан ОСОБА_2 дійсно в період з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, перебуваючи в м. Маріуполь.

Тобто, відповідачем не заперечується, що позивач у період з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, перебуваючи в м. Маріуполь.

Разом із цим, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідно до Акта службового розслідування №27 від 27 лютого 2024 року та пояснень капітана ОСОБА_2 встановлено, що в період з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року позивач залучався до заходів національної безпеки та оборони. 03 березня 2022 року під час мінометного обстрілу отримав поранення та був доставленим до шпиталя. В період з 03 березня 2022 року по 12 квітня 2022 року переміщався лікувальними закладами, та в подальшому захоплений в полон. Тому відповідач не вбачає підстав для зарахування з 03 березня 2022 року по 12 квітня 2022 року, оскільки позивач перебував на лікуванні та не міг приймати участь у зазначених заходах.

Як встановлено судом вище, Актом №27 службового розслідування, затвердженого тво командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2024 року, встановлено, зокрема, що відповідно до пояснень капітана ОСОБА_2 стало відомо, що з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року він виконував бойові задачі по захисту Батьківщини в місті Маріуполь.

Крім того, як вже зазначалось судом, факт оточення міста Маріуполь з 02 березня 2022 року військовими формуваннями Російської Федерації, а також факт ведення на території цього міста у вказаний період запеклих боїв, під час яких військовослужбовці, що перебували на території ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (в тому числі позивач) постійно піддавалися бомбардуванню та масованим обстрілам, є загальновідомим та не заперечується відповідачем по справі.

З огляду на зазначене, вбачається наявний причинно-наслідковий зв`язок між тим, що з 25 лютого 2022 року позивача залучено до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, та тим, що 03 березня 2022 року він отримав порання, яке пов`язано з участю в зазначених заходах, після чого був доставлений до шпиталя та перебував на лікуванні до 12 квітня 2022 року, що підтверджується матеріалами справи та самим відповідачем.

Разом із цим, відповідачем не надано суду жодного доказу (розпорядження, наказу, тощо), відповідно до якого позивача виключено з участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, після отримання ним поранення у зв`язку з участю у таких заходах.

Відтак, наявні в матеріалах справи докази підтверджують участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України саме за період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року.

Отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню частково.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо клопотання про стягнення з відповідача витрати на правничу (правову) допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки станом на день розгляду суду не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказів, які підтверджують конкретний розмір витрат на правничу (правову) допомогу, які позивач сплатив або мав сплатити, суд враховує, що норми КАС України не передбачають розподілу (стягнення) судових витрат, які не були здійснені, тому питання про стягнення з відповідача витрати на правничу (правову) допомогу в цьому рішенні судом не вирішується.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір у даній справі стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ; рнокпп НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною дію або бездіяльність, та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення періоду з 03 березня 2022 року по 12 квітня 2022 року до періоду участі ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 включити період з 03 березня 2022 року по 12 квітня 2022 року до періоду участі ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, та видати відповідну довідку.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 гривень на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 гривень на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 жовтня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна