Справа № 380/22655/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

щодо вирішення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення

17 жовтня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Лєбєдєв Д.Ю.

за участю:

позивача (заявника) не прибув

представника відповідача Пізняк О.Є. (поза межами суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року замінено відповідача у справі, Державну фіскальну службу України, його правонаступником - Державною податковою службою України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2018 по 2021 роки, як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 24.09.2021 року; зобов`язано Державну податкову службу України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2018 по 2021 роки, як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 24.09.2021 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням, 22 серпня 2022 року ДПС України через «Електронний суд» подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року у справі №380/22655/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Державна податкова служба України звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та направити справу до цього суду для продовження розгляду

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року касаційну скаргу Державної податкової служби України залишено без задоволення, а ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №380/22655/21 залишено без змін.

Представник відповідача подала заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом зобов`язання Державної податкової служби України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2018 по 2021 роки, як учаснику бойових дій, якщо: 1) суд самостійно визначить суму відповідної грошової компенсації; або 2) суд покладе виконання обов`язку щодо нарахування (визначення суми) відповідної грошової компенсації на Державну фіскальну службу України в особі Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби (вх. №73565 від 03.10.2024 року).

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначила наступне. ОСОБА_1 до звільнення перебував на службі в податковій міліції ДФС та не перебував у трудових відносинах з апаратом Державної податкової служби України чи з територіальними органами ДПС. Обов`язок щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2018 по 2021 роки, як учаснику бойових дій у зазначеній справі не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що були передані ДПС та її територіальним органам відповідно до Постанов № 1200 та № 537, а також Розпорядження № 682-р. Предмет спірних правовідносин у справі № 380/22655/21 виник у зв`язку з проходженням Позивачем служби в органах податкової міліції Державної фіскальної служби України, з якої на підставі наказу ДФС від 21.09.2021 №0069-о/д-о він був звільнений. На даний час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення Державної фіскальної служби України () відсутній, а вказана юридична особа перебуває у стані припинення, але не є ліквідованою або припиненою і здійснює свої функції через Голову комісії з реорганізації ДФС.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні просила задоволити заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Дослідивши подану заяву представника відповідача, матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з положеннями ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частинами третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, саме поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Водночас, резолютивна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року у справі №380/22655/21 є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, судом не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, що свідчить про те, що таке судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Отже, суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

Подаючи до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом зобов`язання Державної податкової служби України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2018 по 2021 роки, як учаснику бойових дій, якщо: 1) суд самостійно визначить суму відповідної грошової компенсації; або 2) суд покладе виконання обов`язку щодо нарахування (визначення суми) відповідної грошової компенсації на Державну фіскальну службу України в особі Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину свого рішення, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-297, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року у справі №380/22655/21 - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику та учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк, установлений ст.295 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.10.2024 року.

Суддя Кухар Н.А.