Справа № 930/2483/24
Суддя: Царапора О. П.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/2483/24
Провадження №2-а/930/17/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Царапори О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу, за позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови № 199/1565 від 10.07.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача

23.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови № 199/1565 від 10.07.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи його тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 №199/1565 від 10.07.2024 року за вихідним номером 3/1565 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за те, що позивач в порушення абз.6 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз.2 п.п.1 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою KM України №1487 від 30.12.2022 року не став в листопаді 2013 року на військовий облік військовозобов`язаних та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік та не отримав військово-облікового документа.

Подія інкримінованого правопорушення мала місце ще у листопаді 2013 році і виявлена була лише 02.07.2024 року, коли позивач самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання військово-облікового документу. Відповідно до положень ст. 210 КУпАП, в редакції станом на червень 2023 року не було ч. 3 ст. 210 КУпАП і за порушення правил військового обліку було визначене покарання у виді штрафу від 510 грн. до 850 грн., а не 17000 грн., як було застосовано до позивача. Крім того строки притягнення до адмін. відповідальності за ст. 38 КУпАП закінчились.

Відповідно до даних військово-облікового документу сформованого через систему Резерв +, значиться, що позивач взятий на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , має реєстраційний номер в реєстрі Оберіг та уточнив свої облікові дані 05.07.2024 року, про що поставлена відмітка «дані уточнено вчасно».

Під поясненнями, які містяться у протоколі № 199/3525 від 05.07.2024 року позивач не підписувався. Відповідні пояснення ним написані не власноручно, а вже були надруковані у протоколі, як заготовлений варіант (шаблон).

В оскаржуваному протоколі №199/3525 від 05.07.2024 року значаться зовсім інші порушення норм закону, аніж ті, за якими позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови №199/1565 від 10.07.2024 року. При цьому в оскаржуваній постанові здійснюється посилання як на підставу притягнення його до адміністративної відповідальності на неіснуючий протокол про притягнення до адмін. відповідальності. Адже стосовно позивача було складено протокол №199/3525 від 05.07.2024 року, а в оскаржуваній постанові зазначається посилання на протокол №199 від 05.07.2024 року. Та й в самому протоколі було допущено виправлення ручкою «Абзац 2 на абзац 6» ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», що є недопустимо.

Внаслідок цього, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову № 199/1565 від 10.07.2024 року за вихідним номером 3/1565 від 10.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн., а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Виклад позиції відповідача

10.10.2024 року на адресу суду від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відзив не підготовлено внаслідок великого обсягу завдань щодо мобілізації та військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , в частині покладеній на головного спеціаліста командування (юристконсульта). Тому відповідач просить перенести слухання справи на іншу дату та продовжити строк для надання відзиву.

Крім того, відповідач повідомив суд, що ІНФОРМАЦІЯ_4 (з дислокацією у м. Немирів) витребувано справу з адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , тому оригінал протоколу знаходиться разом із справою у ІНФОРМАЦІЯ_3 . В зв`язку з чим, надно сканокопію документа. Оригінал постанови № (та вихідним) 199/1565 від 10.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 надати не може, оскільки документ направлено до Немирівського ВДВС у Вінницькому районі. Копія супровідного листа від 26.09.2024 за № 3/5163 міститься в матеріалах судової справи.

Як вбачається із матеріалів справи, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 02.10.2024 року отримано копію позовної заяви із доданими до неї документами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 30.09.2024 року. Ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, який становить 5 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки заява відповідача про продовження строку на надання відзиву подана після закінчення строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, внаслідок цього відсутні підстави для задоволення поданої відповідачем заяви.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

27.09.2024 року від представника позивача, адвоката Лахніка А.О. на адресу суду надійшла заява про вступ у справу в якості представника та усунення недоліків у позовній заяві

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 24.09.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 30.09.2024 року поновлено позивачу процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, прийнято до розгляду позовну заяву та визначено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 КАС України, судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

05 липня 2024 року старшим інструктором ІНФОРМАЦІЯ_5 сержантом ОСОБА_3 , уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення, складено протокол № 199/3525 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме в листопаді місяці 2013 року гр. ОСОБА_1 зобов`язаний був стати на облік військовозобов`язаних, але по теперішній час не став на військовий облік військовозобов`язаних та не отримав військово-обліковий документ.

За порушення правил військового обліку передбачена адмінвідповідальність згідно ст. 210 КУпАП, та враховуючи що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період то гр. ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 02.07.2024 року (а.с.8-9).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 №199/1565 від 10.07.2024 року за вихідним номером 3/1565 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 в порушення абз.6 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз.2 п.п.1 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою KM України №1487 від 30.12.2022 року не став в листопаді 2013 року на військовий облік військовозобов`язаних та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік та не отримав військово-облікового документа (а.с.11).

Відповідно до військово-облікового документа № 3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , придатний до військової служби та підлягає повторному медичному огляду у липні 2029 (а.с.18).

ОСОБА_1 дані уточнив вчасно, 05.07.2024 року (а.с.19).

23.09.2024 року на адресу Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі надійшла заява начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій останній просив відкрити виконавче провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 штрафу, по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАп (а.с.10).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі № 607/7987/17.

Приписами ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 статті 210 КУпАП (в редакції, чинній на момент складення оскаржуваної постанови) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Отже, станом на 27.05.2024 року (дата розгляду справи про адміністративне правопорушення) діяв особливий період.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року та від 30.12.2022 року № 1487.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

У своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, Конституційний суд України в рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Висновки суду

Так, 10.07.2024 року адміністративне стягнення накладено на позивача за порушення правил військового обліку в зв`язку з тим, позивач в порушення абз.6 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз.2 п.п.1 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою KM України №1487 від 30.12.2022 року не став в листопаді 2013 року на військовий облік військовозобов`язаних та не прибув до РТЦК та СП для взяття на військовий облік та не отримав військово-облікового документа.

До набрання чинності Законом України від 09 травня 2024 року № 3696-IX «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», стаття 38 КУпАП, що регулює строки накладення адміністративного стягнення, не встановлювала особливий порядок обчислення строків для правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу.

Суд наголошує, що на момент вчинення вказаного порушення військового обліку статтею 210 КУпАП було передбачено притягнення до адміністративної відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, правил військового обліку, а також повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

19.05.2024 року набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, якою передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (розмір штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян)

Отже, норму ч. 3 ст. 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, запроваджено тільки після 19.05.2024 року. При цьому, було значно посилено адміністративну відповідальність за порушення правил військового обліку в особливий період.

Таким чином, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у липні 2024 року, відповідачем фактично застосовано норму закону, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на приписи ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. Крім того, згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Крім того, у рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова, складена відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийнята не у способи, що передбачені Конституцією та законами України, тому є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Роподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Внаслідок цього, з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 72-78, 139, 229, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови № 199/1565 від 10.07.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 199/1565 від 10.07.2024 року за вихідним номером 3/1565 від 10.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп. (шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О.П. Царапора