Справа № 182/650/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 182/650/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2024 року в адміністративній справі №182/650/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 496290 від 25.01.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до якої, 25.01.2024 о 12.20 годині позивач рухаючись автомобільною дорогою Київ-Харків-Довжанський на автомобілі марки Шевроле Авео SF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 біля пункту поліції (208 км автошляху М3) здійснив керування транспортним засобом без ввімкнених фар ближнього світла, чим порушив вимоги п.п.2.9 в ПДР, а під час розгляду співробітником поліції справи про адміністративне правопорушення було виявлено порушення вимог п.п.9.8 ПДР. Так, під час розгляду справи про адміністративні правопорушення інспектор патрульної поліції не надав доказів вчинення адміністративного правопорушення керування транспортним засобом без ввімкнених фар ближнього світла фото/відео фіксації керування ним транспортним засобом без ввімкнених фар ближнього світла; повідомив, що власник транспортного засобу помер, відповідач не зафіксував пояснення щодо керування позивачем транспортним засобом, а саме, що позивач взяв у користування автомобіль у його спадкоємиці - ОСОБА_2 , з подальшим придбанням після оформлення нею спадщини на автомобіль. Таким чином, оскільки відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, оскаржувана постанови підлягає скасуванню.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2024 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №496290, складену командиром взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Вережанським О.С., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Департамент патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.01.2024 о 12 год. 20 хв. на 208 км. а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Авео SF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не перереєстрованим у встановленому законом порядку після смерті власника.

Також, ОСОБА_1 рухався без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушив п.2.9 в) та п.9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 та ч.2 ст. 122 КУпАП (об`єднано за ст.36 КУпАП).

Згідно бази даних на момент зупинки (25.01.2024) власником транспортного засобу Шевроле Авео, номерний знак НОМЕР_1 був ОСОБА_3 .

Згідно бази даних ІПНП «Армор» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Транспортний засіб Шевроле Авео, номерний знак НОМЕР_1 передано у власність ОСОБА_1 та зареєстровано за номерним знаком НОМЕР_2 - 01.03.2024, тобто вже після винесення оскаржуваної постанови.

На місці розгляду справи позивача ознайомлено із усіма правами згідно ст.268 КУпАП. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст..268 КУпАП, у тому числі і правом на правову допомогу, під час розгляду справи не було, що підтверджується особистим підписом водія к п.8 оскаржуваної постанови «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП мені роз`яснено».

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №496290 від 25.01.2024, складену командиром взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.,

Вважаючи протиправною постанову про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частина 6 статті 121 КУпАП визначає, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпункт 2.9. «в» ПДР України визначає, що водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Відповідно до положень п. 30.1 ПДР України, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Системний аналіз даних положень п. 30.1 ПДР України свідчить про те, що у цих положеннях Правил обов`язок, зокрема, по перереєстрації транспортних засобів покладений на власників механічних транспортних засобів у разі, якщо законом встановлена обов`язковість проведення такої реєстрації (перереєстрації).

Пунктом 2.1 Правил дорожнього рухупередбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Шевроле Авео SF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 слідує, що такий транспортний засіб з 2005 року зареєстрований за ОСОБА_3 .

Згідно з п. 1.10 ПДР України власником транспортного засобу є фізична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджуються відповідними документами) та можливості в даний час володіння (використання) конкретним транспортним засобом (без володіння повними майновими правами на нього) шляхом отримання технічного паспорту.

Отже, в силу зазначених приписів, в яких міститься обов`язок власника механічного транспортного засобу щодо перереєстрації транспортного засобу в уповноваженому органі МВС або проведення відомчої реєстрації, станом на 25.01.2024 року позивач не був належним власником механічного транспортного засобу Шевроле Авео SF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відтак, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП відбулось без урахуванням змісту п. 1.10 та п. 30.1 ПДР України щодо визначення поняття власника транспортного засобу та його обов`язків, а також підстав і способу набуття права користування транспортним засобом, а не права власності на нього.

Крім того, відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306( із змінами і доповненнями), несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він керував транспортним засобом марки засобу Шевроле Авео SF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п.9.8. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, частина 2 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як передбачено п.9.8 ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Судом встановлено, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, є правильним висновок суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2024 року в адміністративній справі №182/650/24 - залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2024 року в адміністративній справі №182/650/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко