Справа № 160/2631/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/2631/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року в адміністративній справі (суддя Рябчук О.С.) за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 303 012,50 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що в інтегрованій картці відповідача наявна заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, зі сплати військового збору та зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки внаслідок несплати у встановлений термін самостійно задекларованих зобов`язань та зобов`язань, визначених контролюючим органом, у розмірі 303 012,50 грн. На вказаний борг була сформована та направлена відповідачу податкова вимога форми «Ф» від 04.08.2017 р. №7868-17/7, проте суми такого боргу відповідачем самостійно не сплачено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 позов задоволено. Стягнуто податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з рахунків платника податків в обслуговуючих банках до бюджету у сумі 303 012,50 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що копія податкової декларації від 14.03.2017 №, на підставі якої нараховано податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, не містить підпису відповідача, а тому суд не міг прийняти таку податкову накладну та зазначені в ній дані. При цьому, позивачем не доведено наявні у відповідача податкового боргу як узгодженого грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 270879,29грн. Також податкова вимога форми «Ф» від 04.08.2017 р. №7868-17/7 містить недостовірні дані та форма такої вимоги відміна від форми яка затверджена наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків» від 30.06.2017 №610. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою дату направлення такої податкової вимоги та факт її вручення відповідачем. Водночас в матеріалах справи відсутні достовірні та допустимі докази надсилання податкової вимоги форми «Ф» від 04.08.2017 №7868-17/7. Крім того, підставою для нарахування податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є податкове повідомлення рішення від 11.05.2021 року №0-0412, проте доказів його направлення та вручення відсутні. При цьому паперові копії електронних витягів, інформаційних ресурсів ДПС України, які долучені до позовної заяви не містять постійних реквізитів ІКП, а саме: не містять дати відкриття ІКП, дати закриття ІКП, коду територіального органу ДПС, в якому відкрита ІКП, а тому такі копії не відповідають вимогам встановленим до ІКП.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що податковий борг відповідача виник з узгоджених грошових зобов`язань, які сплачені самостійно не були. Податкова вимога форми «Ф» від 04.08.2017 р. №7868-17/7 була надіслана відповідачу на його адресу та чинним законодавством не передбачено встановлення причин щодо її невручення.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

Станом на час розгляду справи в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується не заявлений до суду податковий борг на загальну суму 303 012,50 грн., а саме:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування у сумі 270 879,29 грн., який виник внаслідок несплати самостійно визначених сум грошового зобов`язання у податковій декларації про майновий стан і доходи № від 14.03.2017 (термін сплати 31.07.2017);

- по військовому збору у сумі 21 489,94 грн., який виник внаслідок несплати самостійно визначених сум грошового зобов`язання у податковій декларації про майновий стан і доходи № від 14.03.2017 (термін сплати 31.07.2017);

- по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 10643,27грн., який виник внаслідок несплати сум визначених контролюючим органом у:

податковому повідомленні-рішенні форми «Ф» №11735-13 від 22.06.2017 (термін сплати 08.09.2017р.) на суму 11304,42 грн. (залишок несплаченої суми 8302,79 грн.), яке було вручено ОСОБА_1 особисто під підпис 03.07.2017;

податковому повідомленні-рішенні форми «Ф» №0-0412 від 11.05.2021 (термін сплати 11.09.2021) на суму 2340,48 грн., яке було направлено засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 за адресою: « АДРЕСА_1 », проте на адресу відправника повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».

Також, в інтегрованій картці платника податку обліковується недоїмка зі сплати податку на доходи фізичних осіб, по військовому збору та податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

На виконання положень ст.59 Податкового кодексу України позивачем складена податкова вимога форми «Ф» №7868-17/17 від 04.08.2017 на суму 292369,23 грн., яка направлена засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 за адресою: « АДРЕСА_2 », проте на адресу відправника повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» «за даною адресою не проживає».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).

Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п.46.1 ст. 46 ПК України).

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 58.1., п. 58.2., 58.3. ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з положенням п.41.1, 41.2 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вже було зазначено раніше, позивачем направлялась засобами поштового зв`язку податкова вимога форми «Ф» №7868-17/17 від 04.08.2017 на суму 292369,23 грн. ОСОБА_1 за адресою: « АДРЕСА_2 », проте на адресу відправника повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» «за даною адресою не проживає».

Слід зазначити, що Правила надання послуг поштового зв`язку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 Судом встановлено не встановлюють вимог до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в частині зазначення реквізитів документа, що надсилається.

При цьому як зазначено у пункті 8 цих Правил оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю. Пунктом 11 Правил визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Згідно з пунктом 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Із системного аналізу зазначених норм, слідує, що Правилами визначено окремі категорії поштових відправлень: рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю; з описом вкладення можуть бути лише листи з оголошеною цінністю; до інших видів листів опис вкладення не передбачений.

Повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу-повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача (пункт 2 Правил). Відповідно до пункту 62 Правил у разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Податковий кодекс України, як і Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків чітко визначив категорію поштового відправлення (рекомендований лист), якою контролюючий орган має підтвердити надіслання платнику податків податкової вимоги.

При цьому, жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги. Відтак зазначений вище висновок суду апеляційної інстанції не ґрунтується на жодній нормі законодавства, що узгоджується з правовою позицією у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 140/30/20 від 20.10.2020.

Стосовно доводів відповідача, що копія податкової декларації від 14.03.2017 №, на підставі якої нараховано податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, не містить підпису відповідача, слід зазначити, що така декларація подана в електронному виді, а тому в ній не може бути підпису від руки особи, яка її подала до контролюючого органу.

Щодо доводів скаржника, що позивачем не доведено наявні у відповідача податкового боргу як узгодженого грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 270879,29грн., то вказане спростовуються поданою відповідачем податковою декларацією від 14.03.2017 № та не сплатою у встановлений строк визначеній в ній самостійно задекларованих грошових зобов`язань.

Також є безпідставними посилання відповідача, що податкова вимога форми «Ф» від 04.08.2017 №7868-17/7 містить недостовірні дані та форма такої вимоги відміна від форми яка затверджена наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків» від 30.06.2017 №610, оскільки наявна копія такої податкової вимоги в матеріалах справи відповідає вимогам чинного законодавства та відповідачем в свою чергу не конкретизовано які дній в ній неправдиві та які саме недоліки у її формі наявні.

З приводу того, що наявна в матеріалах справи копія податкового повідомлення рішення від 11.05.2021 №0-0412 є нечіткою та відсутні докази вручення такого рішення, то з наявної копії такого рішення чітко видно номер, дату такого рішення та суму грошового зобов`язання, а також дані стосовно кого прийняте таке рішення. Крім того, в матеріалах справи наявні докази щодо надіслання податкового повідомлення рішення від 11.05.2021 року №0-0412 на адресу позивача.

Також колегія суддів хоче наголосити на тому, що у разі незгоди відповідача з податковою вимогою форми «Ф» №7868-17/17 від 04.08.2017 та податковим повідомленням рішенням від 11.05.2021 №0-0412, останній міг оскаржити їх в судовому порядку, проте доказів такого під час розгляду справи не надано.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко