Справа № 160/21093/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горбалінського В.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
05.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить:
При цьому, яка вказує позивач, ненарахування та невиплата відповідачем вказаної грошової винагороди на підставі службових листів начальника штабу заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 є протиправними, оскільки такі листи не можуть вважатися актами, які затверджено Військовою службою правопорядку Збройних Сил України, а є лише службовою кореспонденцією, яка носить лише роз`яснювальний, інформаційний або рекомендаційний характер та не спричиняє для посадових осіб військової частини НОМЕР_2 будь-яких негативних наслідків.
19.08.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
26.08.2024 року Військова частина НОМЕР_2 надала до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 з 19.12.2019 року проходить військову службу в Збройних Силах України. У період з 01.12.2023 року по 08.02.2024 року ОСОБА_1 проходила військову службу Військовій частині НОМЕР_2 .
Згідно із бойовим розпорядженням командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11.02.2023 року за № БР-ОСУВ/ОГ/466дск/п особовий склад Військової частини НОМЕР_2 був залучений до складу сил і засобів та поставлено завдання відповідно до ст. 3, 8 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України".
16.01.2024 на адресу військової частини НОМЕР_2 надійшов службовий лист тимчасово-виконуючий обов`язки начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2024 за вих. №306/фес/398, в якому було визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наказав командиру військової частини НОМЕР_2 :
- комендантської служби, в тому числі на блокпостах;
- збору, охорони та супроводження військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;
- охорони військових об`єктів (військових містечок; пунктів тимчасової дислокації; базових таборів; місць зосередження сил та засобів; станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів);
Службовим листом начальник штабу - заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2024 за вих. №306/фес/760 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наказав командиру військової частини НОМЕР_2 :
- комендантської служби, в тому числі на блокпостах;
- збору, охорони та супроводження військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;
- охорони військових об`єктів (військових містечок; пунктів тимчасової дислокації; базових таборів; місць зосередження сил та засобів; станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово- медичних закладів);
- всебічного забезпечення ведення операцій, бойових (спеціальних) дій в частині супроводження військових вантажів.
Відповідно до службового листа начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2024 за вих. №306/фес/816 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наказав командиру військової частини НОМЕР_2 здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання завдань, визначених п. 1 службового листа від 29.01.2024 № 306/фес/760, а також, за виконання завдань щодо боротьби з диверсійно-розвідувальними групами.
Відтак, відповідач, вважаючи, що позивач у періоди з 01.12.2023 року по 08.02.2024 року жодних завдань, визначених у службових листах від 16.01.2024 за вих. № 306/фес/398; від 29.01.2024 за вих. №306/фес/760 та від 01.02.2024 за вих. № 306/фес/816, не виконував, то спірна винагорода правомірно не нараховувалась та не виплачувалась.
Однак, позивач вважає вказану бездіяльність протиправною, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992рокуза№2232-XII (надалі, також -Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до абзацу 1 частини 4статті 9 Закону №2011-XIIгрошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом 2 частини 4статті 9 Закону №2011-XIIпередбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року.
Пунктом 8 постанови №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Таким чином, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком №260.
Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"(надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.
Відповідно до абз.абз. 16, 22 п.2 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України.
Згідно з п.1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
-управління підпорядкованими підрозділами під час ведення (підготовки) бойових (спеціальних) дій тощо;
-охорона, оборона та всебічне забезпечення розгорнутих пунктів управління та їх елементів (в тому числі з забезпечення функціонування системи зв`язку, експлуатаційно-технічного обслуговування, логістичного, медичного, фінансово-економічного, юридичного, морально-психологічного, кадрового, документаційного забезпечення, забезпечення скритим управлінням військами, шифрованим та кодовим зв`язком, підтримки);
- протидія інформаційно психологічному впливу противника;
- вивчення та аналіз морально-психологічного стану особового складу підрозділів;
- інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів).
Щодо посилання військової частини НОМЕР_2 на відмову в нарахуванні та виплаті додаткової винагороди на підставі службових листів від 16.01.2024 № 306/фес/398, від 29.01.2024 №306/фес/760 та від 01.02.2024 № 306/фес/816, суд зазначає наступне.
Згідно постанови Верховного Суду від 02.04.2019 р. по справі №822/1878/18, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також, Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 зазначив, що листи - це службова кореспонденція, вони можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.
Таким чином, доводи позивача є обгрунтованими, що службові листи від 16.01.2024 № 306/фес/398, від 29.01.2024 №306/фес/760 та від 01.02.2024 № 306/фес/816, на які посилається відповідач, як на підставу для невиплати додаткової грошової винагороди, не можуть вважатися актами, які затверджено Військовою службою правопорядку Збройних Сил України, а є лише службовою кореспонденцією, яка носить лише роз`яснювальний, інформаційний або рекомендаційний характер.
Щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду в визначеній позивачем сумі, суд зазначає, що розрахунок грошового забезпечення є компетенцією відповідача як суб`єкта, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення, а тому, саме на відповідача покладається такий обов`язок. При цьому, суд є правозастосовним органом та не може підміняти суб`єкт владних повноважень, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції такого суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим суд вважає їх передчасними та такими, що наразі не підлягають задоволенню.
Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський