Справа № 320/47965/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 жовтня 2024 року м. Київ № 320/47965/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А.,

ознайомившись з матеріалами адміністративної справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Країна»
доДержавної казначейської служби України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкс Країна» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, у якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення Господарського суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року у справі №910/6534/23;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання наказів Господарського суду міста Києва від 14 березня 2024 року у справі №910/6534/23 шляхом перерахування на користь ТОВ «Люкс країна» 10 914 600,00 грн основної заборгованості, 163 719,00 грн судового збору та 15 000,00 витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Слід зазначити, що процесуальні відносини, пов`язані з оскарженням рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, регулюються процесуальним законодавством різних судових юрисдикцій, зокрема Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 287), Цивільним процесуальним кодексом України (розділ VII), Господарським процесуальним кодексом України (розділ VI).

Так, згідно частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст.326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами (ч. 3 ст. 327 ГПК України).

Частинами 1, 2 ст.334 ГПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За приписами ч.1 ст.338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу (ГПК України), порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону «Про виконавче провадження» визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказаний правовий висновок також викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №766/740/17-ц, від 07.02.2019 у справі №927/769/16.

Так, як вбачається зі змісту позову, даний спір стосується примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/6534/23 від 05.10.2023 в частині ТОВ «Люкс країна» 10 914 600,00 грн основної заборгованості, 163 719,00 грн судового збору та 15 000,00 витрат на професійну правничу допомогу, як стягувача, а відповідно, питання виконання рішення у господарській справі, як і дії та бездіяльність боржника та виконавчого органу, який наділений функціями примусового виконання судового рішення в частині примусового стягнення за судовим рішенням підлягають розгляду за правилами господарського судочинства з урахуванням вимог ст.ст. 52, 334, 338, 339 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що адміністративний суд не наділений повноваженнями здійснювати контроль за примусовим виконанням судових рішень господарських судів з урахуванням завдань адміністративного судочинства, визначених у ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що дана позовна заява не віднесена до юрисдикції адміністративного суду, а тому її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, слід роз`яснити позивачеві про те, що з відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність виконавчого органу під час виконання судового рішення у справі №910/6534/23, позивач може звернутися до Господарського суду м. Києва, який видавав накази від 14.03.2024 про примусове виконання рішення у справі №910/6534/23 у порядку та у строки, визначені ГПК України та у відповідності до вимог ч.1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Київського окружного адміністративного суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Країна» до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті разом з позовними матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Білоноженко М.А.