Справа № 761/34765/24
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/592/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Матвєєвої Ю.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов, у якому позивач просив суд: скасувати постанову інспектора патрульної поліції серія ЕНА № 03042525 від 13 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., за ч.3 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 виїхав з дому у гарному фізичному стані та чіткої свідомістю на особистому транспортному засобі TOYOTA RAV4 номерний знак НОМЕР_1 у напрямку Одеської площі м. Києва. У зв`язку із високою температурою зовнішнього повітря на перехресті проспекту Повітряних Сил та проспекту Лобановського позивач відчув недомагання, головокружіння та легке погіршення зору. Враховуючу крайню необхідність у зупинці свого автомобіля та з метою уникнення негативних наслідків від можливого виникнення дорожньо-транспортної пригоди, екстрено зупинив свій автомобіль TOYOTA RAV4 номерний знак НОМЕР_1 на проспекті Повітряних Сил між вулицею Донецька та вулиці Сім`ї Ідзиковських у крайньому правому ряду на кінцевій ділянці смуги руху для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.11, та включив аварійну сигналізацію автомобіля. Виїзд на смугу руху для маршрутних ТЗ здійснив із другого ряду з боку переривчастої лінії, призначеної для до повороту у крайній правий ряд для подальшого повороту на вулицю Сім`ї Ідзиковських. Зупинку автомобіля здійснив приблизно за 20 м до перехрестя, у тому числі для того, щоби підібрати пасажира, - колегу по роботі, який стояв поряд на тротуарі. Надалі вийшов з автомобіля на праву сторону дороги для того, щоб освіжити обличчя та попити холодної води.

У цей час під`їхав автомобіль патрульної поліції та до його автомобіля підійшов працівник поліції, зазначивши, що він здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, чим порушив ч.3 ст.122 КУпАП - ненадання переваги в русі, у т.ч. порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

ОСОБА_1 повідомив інспектора поліції є інвалідом у наслідок війни 2 групи та учасником бойових дій та про екстрену вимушену зупинку автомобіля в стані крайньої необхідності у зв`язку з тимчасовим погіршенням самопочуття. Попри зауваження, працівник поліції пішов до службового автомобіля, з якого через деякий час прийшов вже з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивач вказує, що йому не було роз`яснено його права та постанова складалася без врахування його зауважень та пояснень, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не дав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, у повному обсязі.

Таким чином позивач вважає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, отже постанова серії ЕНА №03042525 від 13.09.2024 р. підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2024 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

09.10.2024 року до суду представником Департаменту патрульної поліції подано відзив, який містить заперечення на позов. У поданому відзиві представник зазначає, що під час несення служби 13.09.2024 р. екіпажем патрульної поліції виявлено транспортний засіб TOYOTA RAV4 номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на площі Севастопольська в м. Києві, позначеної дорожнім знаком 5.11.

Інспектор підійшов до водія, яким є позивач, та роз`яснив, що він порушив п.17.1 ПДР, оскільки на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.11, забороняються рух та зупинка транспортних засобів, отже в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

У зв`язку з цим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 680,00 грн. На підтвердження відомостей, вказаних у відзиві, представник відповідача надав відеозапис з нагрудної камери інспектора.

З урахуванням викладеного вважає, що постанова притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірною, таким чином підстави для задоволення позову відсутні.

17.10.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 13.09.2024 щодо ОСОБА_1 працівником поліції - інспектором Департаменту патрульної поліції винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 15 год. 56 хв. за адресою м. Київ, площа Севастопольська, керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Дослідивши складену постанову серії ЕНА № 03042525 від 13.09.2024 р. та інші матеріали справи, суд вбачає наступне.

Згідно зі ст. 6, ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями п. 8 ч. 1 зазначеної статті встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, забезпечує публічний порядок та безпеку, що закріплено у ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, відповідно до покладених на поліцію повноважень, що визначено ст. 22 вказаного вище Закону, поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє такі виявлені правопорушення, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП - ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про адміністративні правопорушення на транспорті, передбачені ст. 122 КУпАП.

У випадках, передбачених ч. 4 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення зафіксоване за допомогою нагрудної камери інспектора, на відеозаписі якого чітко зафіксовано, що автомобіль водій автомобіля «TOYOTA RAV4» номерний знак НОМЕР_1 , яким є позивач, здійснює зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Враховуючи викладені норми, інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та правильно застосував норми матеріального права.

Оглянувши вказаний вище відеозапис, суд вважає, що обставини, зазначені у оскаржуваній постанові, підтверджують наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладені норми, суд вважає, що поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та правильно застосував норми матеріального права.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність відеозапису, здійсненого за допомогою нагрудної камери інспектора поліції як доказу в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який спростовує твердження позивача щодо того, що він не порушував правила дорожнього руху, передбачені п. 17.1 ПДР, та діяв в стані крайньої необхідності.

При цьому суд відхиляє твердження позивача, що його дії зумовлені крайньою необхідністю на підставі наступного.

ОСОБА_1 мотивує позов станом крайньої необхідності, але до позову доказів цього стану не надає. Надана до відповіді на відзив довідка чергового лікаря в/ч НОМЕР_2 не є доказом погіршення його самопочуття на момент зупинки транспортного засобу на смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки звернення до лікаря відбулось 13.09.2024 р. о 18:15, в той час як правопорушення зафіксовано 13.09.2024 р. о 16:00, що підтверджується відеозаписом, наданим стороною відповідача.

Крім того, з цього ж відеозапису вбачається, що автомобіль перебуває на смузі для маршрутних транспортних засобів і ОСОБА_1 під час спілкування з інспектором поліції ніяких скарг на погане самопочуття, що стало, як він стверджує у позові, підставою для зупинки його транспортного засобу на смузі для маршрутних транспортних засобів не висловлював.

Суд відхиляє пояснення свідків, додані позивачем до позову, оскільки вони спростовуються відеозаписом, наданим стороною відповідача.

Крім того, суд зазначає про непослідовність позиції позивача, який позовні вимоги мотивував станом крайньої необхідності, а у відповіді на відзив зазначив про те, що не бачив та не міг бачити дорожнього знаку 5.8 або 5.11 «Смуга для руху маршрутних ТЗ» з причин повного його закриття від водіїв зеленими насадженнями. Суд при цьому звертає увагу на те, що позивач в своєму позові зазначив про екстрену зупинку його автомобіля на ділянці смуги руху для маршрутних транспортних засобів, тобто визнав вказану обставину, мотивуючи її станом крайньої необхідності.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає необґрунтованими.

Отже суд вважає, що факт порушення позивачем п. 17.1 Правил дорожнього руху доведено відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки факт відсутності адміністративного правопорушення як і наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не доведено.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень відповідача в порядок та спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 178, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

22 жовтня 2024 року