Справа № 260/5955/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2024 року м. Ужгород№ 260/5955/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лозінська Оксана Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Закарпатській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (відповідач 2, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), яким просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №04 від 30.07.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2024 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши ОСОБА_1 період роботи у колгоспі з 01.04.1994 pоку по 30.11.1994 року, з 01.06.1995 року по 30.09.1995 року до загального стажу роботи.

В обґрунтування позову вказує, що при оформленні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області встановлено наявність розбіжностей в архівній довідці про роботу позивача в колгоспі «Заповіт Леніна» в написані по батькові, яке зазначено скорочено « ОСОБА_2 . Вас.» та « ОСОБА_3 », проте відомості про трудову діяльність стосуються саме її.

Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно не зараховано до загального страхового стажу ці періоди, а тому звернувся до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

26 вересня 2024 року до суду надійшли від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області витребувана судом відмовна пенсійна справа.

07 жовтня 2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити, оскільки на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача від 23.07.2024 року та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (структурний підрозділ розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) відмовлено в призначенні пенсії, про що винесено рішення №04 від 30.07.2024 року, тому що, страховий стаж роботи становить є 29 років 24 дні (з необхідних 30), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розгляд заяви позивачки не здійснювало, а тому і прав позивачки на призначення пенсії не порушило. Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за наданими документами до загального стажу роботи не зараховано: період роботи у 1994, 1995 роках згідно довідки №260 від 14.09.2023p., оскільки по батькові в первинних документах відсутнє або зазначено скорочено.

09 жовтня 2024 року до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що єдиною правовою підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, є відсутність у позивача необхідного страхового стажу 30 років. Крім того до страхового стажу позивача не враховано період роботи у 1994, 1995 роках, оскільки по батькові позивача в первинних документах відсутнє, або зазначено скорочено. За результатами розгляду документів позивача спеціалістами Головного управління страховий стаж позивача обчислений тривалістю 29 років 24 дні. Водночас, період роботи позивача у 1994-1995 роках у колгоспі становить менше одного року (при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю ст.56 Закону №1788-XII). З наведеного слідує, що навіть у разі врахування відповідачем спірного періоду роботи позивача у 1994-4995 до страхового стажу, у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж 30 років, який надав би право на призначення пенсії за віком. Вказує, що позивач в адміністративному позові не наводить жодних інших обґрунтувань щодо наявності у нього додаткового стажу роботи, який підлягає врахуванню для призначення пенсії за віком, або інший здобутий фактичний стаж, який також, окрім спірного, не зарахований відповідачем.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали відмовної пенсійної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , досягнувши віку 61 рік, 23.07.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додав відповідні документи зазначені у розписці-повідомленні на підтвердження страхового стажу.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №04 від 30.07.2024 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У рішенні вказано, що вік заявника 61 рік, при необхідному 60 років. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 30 років. Страховий стаж особи складає 29 років 24 дні.

До страхового стажу не враховано: період роботи у 1994, 1995 роках, оскільки в довідці від 14.09.2023 року №260 по батькові в первинних документах відсутнє або зазначено скорочено.

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень щодо незарахування страхового стажу, вважає його протиправним та такими, що порушують його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи, серед іншого, також зараховується: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою. Основним документом для зарахування до страхового стажу часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми є свідоцтво про народження дитини.

Судом досліджено копію уточнюючої довідки від 14.09.2023 року №260, виданої трудовим архівом Олександрівської районної ради Кіровоградської області, яка подавалася ОСОБА_1 разом з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Згідно з відомостями цієї архівної довідки в книгах нрахування заробітної плати колгоспу «Заповіт Леніна» зазначено відомості про «гр. ОСОБА_2 . Вас.» та «гр. ОСОБА_3 ». Довідка містить інформацію за період з 1993 по 1995 роки в розрізі кожного року з зазначенням посади, встановленого мінімуму людиноднів, відпрацьованого мінімуму людиноднів.

Суд зазначає, що дійсно стосовно написання по батькові у архівній довідці від 14.09.2023 року та відомостях особового рахунку є скорочення. Проте такий недолік у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірний період до страхового стажу. Мова йде про одну й ту ж особу ОСОБА_1 .

Отже, неповне написання по батькові у архівних довідках, при тому що судом достеменно встановлено, що мова йде саме про ОСОБА_1 , а в первинних документах колгоспу допущено скорочення написання по батькові позивача при наявності інших належно оформлених записів, що містять відомості про роботу, не є підставою для не зарахування спірного періоду до її страхового стажу. Також суд зазначає, що в рішенні Головного управління про відмову у призначенні пенсії не оспорюються інші відомості, вказані в архівній довідці щодо періодів роботи у колгоспі.

Стосовно періоду роботи позивачки у колгоспі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », то спірним є лише проміжки часу з квітня 1994 року по листопад 1994 року (8 місяців) та з червня 1995 року по вересень 1995 року (4 місяці), оскільки відповідно до розрахунку страхового стажу, проведеного відповідачем, страховий стаж у колгоспі з липня 1993 року по серпня 1993 року вже зарахований.

Крім того, суд враховує, що період роботи позивача в колгоспі «Заповіт Леніна» Протопопівської сільської ради Олександрійського району за 1994-1995 роки також підтверджується наданою до суду архівною довідкою №275 від 20.09.2023 року, виданою трудовим архівом Олександрійської районної ради Кіровоградської області, відповідно до якої повідомлено, що у документах архівного фонду колгоспу «Заповіт Леніна» Протопопівської сільської ради Олександрійського району. У документах з кадрових питань за 1994-1996 роки, серед чисельного складу працівників, інших осіб із прізвищем ОСОБА_1 не значиться.

Суд критично ставиться до твердження відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про те, що в архівній довідці від 14.09.2023 року за №260, виданій трудовим архівом Олександрійської районної ради Кіровоградської області по батькові позивача вказано невірно, а саме зазначено Вас., оскільки невиконання іншими особами своїх зобов`язань, в тому числі не правильне ведення роботодавцем трудових книжок та зазначення у відповідних документах по батькові скорочено, а саме «Вас.» замість « ОСОБА_4 » не повинно мати негативних наслідків для позивача.

Крім того в матеріалах відмовної пенсійної справи міститься Акт перевірки обґрунтованості видачі документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсій №1100-1003-1/2731 від 07.06.2024 року, складеного ГУ ПФУ в Кіровоградській області. Підставою для проведення перевірки є автоматичний запит Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.04.2024 року №521114 (звернення №2613) та лист Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 23.05.2024 року №0700-0207-9/33440. Метою перевірки стала обґрунтованість та достовірність видачі архівної довідки про заробітну плату та кількості вихододнів від 14.09.2023 року №260 за період з 01.07.1993 по 30.09.1995. Під час перевірки книг нарахування заробітної плати за період 1993 - 1995 роки, встановлено, що в наданих для перевірки первинних документах значиться:

- у 1993 році - Фрик Волод. Вас., (так у документах);

- у 1994 році - ОСОБА_3 , (так у документах);

- у 1995 році - Фрик Вол. Вас., (так у документах), як такий, що працював у Користівській асоціації колективних селянських господарств Протопопівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області у період з 01.07.1993 по 30.09.1995, та отримував заробітну плату. В первинних документах міститься інформація про місяць та рік, за який нарахована заробітна плата. Інших працівників у наданих первинних документах з таким самим ПІБ не значиться. Суми нарахованої заробітної плати, зазначені в архівній довідці про заробітну плату та кількість вихододнів від 14.09.2023 №260, для обчислення пенсії гр. ОСОБА_1 , який працював у Користівській асоціації колективних селянських господарств Протопопівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області у період з 01.07.1993 по 30.09.1995 перевірені та відповідають перевіреним первинним документам. Розбіжностей не виявлено. Разом з цим виявлено, що:

- у квітні-липні 1994 року до нарахованих сум заробітної плати включено додаткові грошові виплати у зв`язку з підвищенням роздрібних цін згідно Постанови КМУ від 02.12.1993 №975, з яких утримані внески до Пенсійного фонду України.

Наявність розбіжностей у написанні по батькові через скорочення ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірні періоди до страхового стажу та не можуть бути підставою для незарахування пенсійним органом періоду роботи позивача в колгоспі до його страхового стажу, оскільки йдеться про одну й ту ж особу ОСОБА_1 .

Відтак, суд зауважує, що вказані посилання відповідача є недостатніми для відмови у зарахуванні спірного стажу, оскільки трудова книжка позивача містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу позивача за вказаний період, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач 2 безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача періоди його роботи у колгоспі «Заповіт Леніна» Протопопівської сільської ради Олександрійського району з 01.04.1994 pоку по 30.11.1994 року, з 01.06.1995 року по 30.09.1995 року.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем 2 під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058 безпідставно не враховано до страхового стажу (трудового стажу) ОСОБА_1 періоду роботи у колгоспі «Заповіт Леніна» Протопопівської сільської ради Олександрійського району з 01.04.1994 pоку по 30.11.1994 року, з 01.06.1995 року по 30.09.1995 року відповідно до довідки №260 від 14.09.2023 року, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №04 від 30.07.2024 року про відмову у призначенні пенсії позивачу винесено протиправно, необґрунтовано та не пропорційно, підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що відповідачем 2 прийнято протиправне рішення та при цьому не зараховано до страхового стажу позивача період роботи згідно з довідкою №260 від 14.09.2023 року, тому суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.07.2024 року, зарахувавши до страхового стажу позивача періоду роботи згідно з довідкою №260 від 14.09.2023 року, й прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 968,96 грн. слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 258, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №04 від 30.07.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 23.07.2024 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі «Заповіт Леніна» Протопопівської сільської ради Олександрійського району з 01.04.1994 pоку по 30.11.1994 року, з 01.06.1995 року по 30.09.1995 року відповідно до довідки №260 від 14.09.2023 року, та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич