Справа № 932/2218/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 932/2218/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

за участю представників: позивача Лавренков О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2024 (суддя Кудрявцева Т.О.) в адміністративній справі №932/2218/24 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2024 року позивач - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в якій просить продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці з метою забезпечення видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспортний документ НОМЕР_1 , виданий 19.07.2013 строком дії до 18.07.2023, продовжений до 31.12.2024 року), останній раз здійснив в`їзд на територію України 04.09.2018 року, через КПП «Харків» з метою навчання, що підтверджено відмітками у паспортному документі та інформацією з веб-інтерфейсу інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон. Документувався посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 , терміном дії з 06.12.2016 року до 11.09.2019 року. Втративши підстави для подальшого перебування на території України відповідач ухилився від виїзду з України. Із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не звертався, інформація щодо визнання вищезазначеного громадянина Туркменістану біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відсутня, що підтверджується відповідною службовою документацією структурних підрозділів Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області. За фактом порушення строку перебування в Україні уповноваженими службовими особами ГУ ДМС Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 005794 від 14.12.2023 року, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 005785 від 14.12.2023 року, відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 грн. 00 коп., адміністративний штраф сплачено, постанова не оскаржена. З посиланням на норми ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими службовими особами ГУ ДМС у Дніпропетровській області 14.12.2023 року відносно відповідача прийнято рішення № 014528 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у термін до 17.12.2023 року, проте відповідач вказане рішення не виконав, не виїхав за межі території України. Реалізуючи положення ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», стосовно відповідача прийнято рішення № 6 від 20.12.2023 року про примусове видворення з України. Оскільки відповідач тривалий час перебуває на території України без законних підстав, а саме з 11.09.2019 року, не вживав заходів для легалізації свого перебування в Україні; ухиляється від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ч. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього; відсутні законні підстави для перебування на території України, та відповідно, відсутня можливість легального працевлаштування в Україні, а отже, відсутні законні джерела прибутку в Україні, у зв`язку з чим відповідач самостійно територію України не покине. Враховуючи зазначене існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі. Позивач у позові зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2023 року у справі 205/13858/23 частково задоволено позовні вимоги відділу № 7 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області та затримано відповідача для забезпечення видворення за межі території України, рішення суду не оскаржене. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2024 року у справі 932/1390/24 частково задоволено позовні вимоги ГУ ДМС у Дніпропетровській області та продовжено строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування в Україні з метою забезпечення видворення з території України строком на один місяць, тобто до 21.03.2024 року. ГУ ДМС у Дніпропетровській області звернулось з повідомленням до Посольства Туркменістану в Україні від 22.12.2023 року про затримання відповідача на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», проте офіційної відповіді на даний час не отримано. Листом до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 26.12.2023 за вих. № 1201.17.2/62089-23 доручено здійснити опитування відповідача з питань готовності залишити територію України, чи має кошти для придбання квитка; аналогічний лист було надіслано від 02.01.2024 за вих. № 1201.17/180-24. Листом ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 09.01.2024 за вх. № 4877.5/36-24 надіслано акт опитування відповідача, де зазначено, що він готовий залишити територію України та має фінансову можливість. Листом ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 12.01.2024 за вх. № 4877.5/69-24 повідомлено, що відповідач надіслав на ел. адресу ПТПІ у електронному вигляді авіаквиток з Кишенева до Стамбулу на 17.01.2024 року. Листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 16.01.2024 року до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» роз`яснено візовий порядок перетину державного кордону Молдови та Туреччини, що унеможливило виконання рішення про примусове видворення стосовно відповідача, використовуючи вищезазначений авіаквиток. Лист ГУ ДМС у Дніпропетровській області до Посольства Республіки Молдова в Україні від 16.01.2024 року № 1201.17-716/12.3-24 з метою співпраці у оформленні транзитної візи для відповідача та виконання рішення про примусове видворення. Листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 06.02.2024 року за вих. № 1201.17.2/5143-24 до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» направлено заяву-анкету та реквізити для сплати консульського збору для оформлення транзитної візи через Республіку Молдова. Листом ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 08.02.2024 року за вх. № 4877.5/200-24 надіслано заповнену відповідачем заяву-анкету для отримання транзитної візи через Республіку Молдова. З метою забезпечення видворення відповідача уповноваженою службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області 29.02.2024 року у телефонному режимі отримано інформацію від представника Посольства Республіки Молдова про необхідність офіційного звернення до Генерального інспекторату з міграції в Республіці Молдова з метою отримання дозволу для документування відповідача транзитною візою та забезпечення примусового видворення. Листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області за вих. №1201.17.2-3039/12.3-24 від 01.03.2024 року до Генерального інспекторату з міграції в Республіці Молдова направлене офіційне звернення з метою документування відповідача транзитною візою для забезпечення виконання рішення про примусове видворення. На даний час офіційної відповіді ГУ ДМС у Дніпропетровській області не отримано, що свідчить, що позивачем вживаються заходи для примусового видворення відповідача, проте з незалежних від позивача причин на даний час здійснити примусове видворення не є можливим, тому позивач просить суд продовжити строк перебування відповідача в ПТПІ для забезпечення його примусового видворення за межі території України на два місяці.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Продовжено строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Туркменістану ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на один місяць.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що як вбачається з матеріалів справи, особа відповідача ідентифікована позивачем. Спеціальною нормою, яка визначає підстави для продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є саме ч.11 ст. 289 КАС України, зміст якої розкривається ч.13 вказаної статті. Тобто, позивачем не наведено підстав, за наявності яких можливе продовження строку затримання відповідача в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспортний документ НОМЕР_1 , виданий 19.07.2013 строком дії до 18.07.2023, продовжений до 31.12.2024 року), останній раз здійснив в`їзд на територію України 04.09.2018 року, через КПП «Харків» з метою навчання, що підтверджено відмітками у паспортному документі та інформацією з веб-інтерфейсу інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон. Документувався посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 , терміном дії з 06.12.2016 року до 11.09.2019 року.

Втративши підстави для подальшого перебування на території України відповідач ухилився від виїзду з України; із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не звертався, інформація щодо визнання вищезазначеного громадянина Туркменістану біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відсутня, що підтверджується відповідною службовою документацією структурних підрозділів Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області.

За фактом порушення строку перебування в Україні уповноваженими службовими особами ГУ ДМС Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 005794 від 14.12.2023 року, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.203 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 005785 від 14.12.2023 року, відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 грн. 00 коп., адміністративний штраф сплачено, постанова не оскаржена.

У відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими службовими особами ГУ ДМС у Дніпропетровській області 14.12.2023 року відносно відповідача прийнято рішення № 014528 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у термін до 17.12.2023 року, проте відповідач вказане рішення не виконав, не виїхав за межі території України.

Реалізуючи положення ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», стосовно відповідача прийнято рішення № 6 від 20.12.2023 року про примусове видворення з України.

Оскільки громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий час перебуває на території України без законних підстав, а саме з 11.09.2019 року, не вживав заходів для легалізації свого перебування в Україні; ухиляється від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ч. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього; відсутні законні підстави для перебування на території України, та відповідно, відсутня можливість легального працевлаштування в Україні, а отже, відсутні законні джерела прибутку в Україні, у зв`язку з чим відповідач самостійно територію України не покине. Як зазначив у позові позивач, враховуючи зазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2023 року у справі 205/13858/23 було частково задоволено позовні вимоги відділу № 7 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області та затримано громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видворення за межі території України.

Ухвалюючи вказане рішення, суд зазначив, що за встановлених обставин та з огляду на факт проживання відповідача на території України без документів на право проживання, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП, враховуючи законного джерела заробітку та не виконання ним добровільно рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну, наявні підстави для подальшого видворення за межі території України громадянина Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосування судом такого заходу як затримання з метою забезпечення видворення за межі території України. Водночас, суд зазначив, що аналіз сукупності зазначених обставин вказує на те, що затримання відповідача є необхідним та виправданим за наведених умов, останнє дозволить компетентним органам в установленому порядку здійснити відповідні процедури видворення щодо відповідача.

Вказане рішення суду вступило в законну силу і встановлені ним обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Крім того, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2024 року, ухваленим у справі 932/1390/24, частково задоволено позовні вимоги ГУ ДМС у Дніпропетровській області та продовжено строк затримання громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебування в пункті тимчасового перебування в Україні з метою забезпечення видворення з території України строком на один місяць, тобто до 21.03.2024 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2024 року залишено без змін, а апеляційна скарга представника відповідача залишена без задоволення.

Вказаним рішенням суду встановлено, що ГУ ДМС у Дніпропетровській області звернулось з повідомленням до Посольства Туркменістану в Україні від 22.12.2023 року про затримання відповідача на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», проте офіційної відповіді не отримано.

Листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 26.12.2023 за вих. № 1201.17.2/62089-23 доручено здійснити опитування відповідача з питань готовності залишити територію України, чи має кошти для придбання квитка; аналогічний лист було надіслано від 02.01.2024 за вих. № 1201.17/180-24.

Листом ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 09.01.2024 за вх. № 4877.5/36-24 до позивача надіслано акт опитування відповідача, де зазначено, що він готовий залишити територію України та має фінансову можливість.

Листом ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 12.01.2024 за вх. № 4877.5/69-24 повідомлено, що відповідач надіслав на електронну адресу ПТПІ у електронному вигляді авіаквиток з Кишенева до Стамбулу на 17.01.2024 року.

Листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 16.01.2024 року, адресованим до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України», роз`яснено візовий порядок перетину державного кордону Молдови та Туреччини, що унеможливило виконання рішення про примусове видворення стосовно відповідача, використовуючи вищезазначений авіаквиток.

ГУ ДМС у Дніпропетровській області до Посольства Республіки Молдова в Україні з метою співпраці у оформленні транзитної візи для відповідача та виконання рішення про примусове видворення направлено лист від 16.01.2024 року № 1201.17-716/12.3-24.

Листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 06.02.2024 року за вих. № 1201.17.2/5143-24 до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» направлено заяву-анкету та реквізити для сплати консульського збору для оформлення транзитної візи через Республіку Молдова.

Листом ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» від 08.02.2024 року за вх. № 4877.5/200-24 надіслано заповнену відповідачем заяву-анкету для отримання транзитної візи через Республіку Молдова.

З метою забезпечення видворення відповідача уповноваженою службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області 29.02.2024 року у телефонному режимі отримано інформацію від представника Посольства Республіки Молдова про необхідність офіційного звернення до Генерального інспекторату з міграції в Республіці Молдова з метою отримання дозволу для документування відповідача транзитною візою та забезпечення примусового видворення.

Листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області за вих. №1201.17.2-3039/12.3-24 від 01.03.2024 року до Генерального інспекторату з міграції в Республіці Молдова направлене офіційне звернення з метою документування відповідача транзитною візою для забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

Листом Посольства Республіки Молдова в Україні від 22.03.2024 року № 5141/1/1201 ГУ ДМС у Дніпропетровській області повідомлено про те, що процедура видачі транзитної візи Консульським відділом Посольства Республіки Молдова в Україні здійснюється за попереднім запитом української сторони в Генеральному Бюро по Міграції Республіки Молдова і для видачі візи на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана процедура займає більше ніж 10 робочих днів. Утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , строком дії з 19.07.2013 року по 31.12.2024 року, здійснена, якщо до пакету документів для отримання візи буде і лист-згода його транзиту через території Республіки Молдова з боку української відповідної влади. В зв`язку з вказаним Посольство направить електронне дос`є для візи з проханням надати дозвіл на отримання транзитної візи до Посольства Республіки Молдова в Україні громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною одинадцятою статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до вимог частин 12-13 статті 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що під час вирішення адміністративного позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Стаття 1 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює гарантії, що стосується вислання іноземців.

За змістом цієї норми іноземець, який законно проживає на території держави, не може бути висланий за її межі інакше ніж на виконання рішення, прийнятого відповідно до закону, і повинен мати можливість: a) наведення доводів проти свого вислання; b) перегляду своєї справи; і c) представлення з цією метою перед компетентним органом або перед особою чи особами, призначеними цим органом. Іноземець може бути висланий ще до того, як він здійснив свої права, передбачені в підпунктах «a», «b» та «c» пункту 1 цієї статті, коли таке вислання є необхідним в інтересах публічного порядку або ґрунтується на міркуваннях національної безпеки.

В межах даної справи всі ці гарантії дотримані, як під час вирішення питання про затримання відповідача, так і під час вирішення питання про продовження строку затримання.

Матеріалами справи встановлено, що, уповноваженими службовими особами ГУ ДМС у Дніпропетровській області 14.12.2023 року відносно відповідача прийнято рішення № 014528 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у термін до 17.12.2023 року.

Відповідач з рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області №014528 від 14.12.2023 року ознайомлений, що підтверджено особистим підписом, але у зазначений строк, а саме до 17.12.2023 року не виїхав за межі території України, тобто вищезазначене рішення не виконав, а відтак ухиляється від виїзду за межі України та знаходиться на території України незаконно і добровільно її не покине.

Враховуючи, що відповідач добровільно не виконав рішення позивача про примусове повернення до країни походження або до третьої країни та зобов`язання покинути територію України, що свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення компетентного органу, а також, враховуючи те, що відповідач на території України знаходиться незаконно, без документів, які б надавали йому б законне право перебування в Україні, а також документів, які взагалі посвідчують його особу, є вірним висновок суду першої інстанції про часткову правомірність вимог позивача.

Доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючисьстаттями 77, 243, 250, 289, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2024 в адміністративній справі №932/2218/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров