Справа № 260/4607/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Справа № 260/4607/24 ЗП/280/132/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), у якій позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 21.05.2024:

- форми «Ф» № 0-UA0082704, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (18010200) за 2023 рік у розмірі 1252,83 грн;

- форми «Ф» № 0-UA0027462, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (18010200) за 2023 рік у розмірі 1649,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власником об`єктів житлової нерухомості, а саме квартири загальною площею 68,24 кв.м та житлового будинку загальною площею 179,7 кв.м. Контролюючий орган спірними податковими повідомленнями рішеннями визначив позивачу податкові зобов`язання за вказаними об`єктами нерухомості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, без урахування вимог рішення Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 «Про затвердження Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» щодо пільги у вигляді зменшення бази оподаткування на 370 кв.м. З цих підстав позивач вважає оскаржувані рішення протиправними. Просить позов задовольнити.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

02.08.2024 до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№20365/24), у якому представник відповідача зазначає, що Податковим кодексом не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 цього Кодексу. Зазначає, що Рішенням Запорізької міської ради № 30 від 26.02.2016 внесено зміни до Положення про податок на нерухоме майно, затвердженого Рішенням Запорізької міської ради № 5 від 28.01.2015 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», зокрема, в абзаці «а» п.2.4.1 Положення, цифри та слова «370 кв. метрів» замінити цифрами та словами «180 кв. метрів». Крім того, об`єкт «житловий будинок, Запорізька обл., Запорізький р., с.Володимирівське, вулиця Лавандова, буд.52 «в», загальна площа 179.7 м2», не належить до Запорізької міської ради, тому, відповідно, пільги та ставки податків на об`єкти нерухомості не регулюються рішеннями ЗМР. Зазначений об`єкт оподаткування належить до Широківської громади та регулюється рішеннями Широківської сільської ради. Зазначений об`єкт оподаткування належить до Широківської громади та регулюється рішеннями Широківської сільської ради. Зокрема, виходячи з положень Додатку 2 до рішення десятої сесії восьмого скликання Широківської сільської ради Запорізького районе Запорізької області від 30.06.2021р. №1, на даний об`єкт розповсюджується ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що дорівнює 0,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1м2 бази оподаткування. Разом з тим, при прийнятті рішень, з питань місцевих податків та зборів, у тому числі податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки органам місцевого самоврядування слід керуватись правилами, встановленими Податковим кодексом. Відповідно до бази даних ІКС «Податковий блок» та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна, за громадянином ОСОБА_1 обліковуються об`єкти житлової нерухомості, розташовані за адресою: квартира, АДРЕСА_1 , загальна площа 68.24 м2; житловий будинок, Запорізька обл., Запорізький р., с.Володимирівське, вулиця Лавандова, буд.52 «в», загальна площа 179.7 м2 (дата припинення права власності 20.03.2024). Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, відповідно до статті 266 Податкового кодексу проведено розрахунок податку на об`єкти нерухомого майна за 2023 рік та сформовано податкові повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 21.05.2024: № 0-0826-UA0082704 на суму 1252,83 грн., № 0-0826-UA0082704 на суму 1649,57 грн, які разом з розрахунком податку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист отримано платником 03.06.2024. При розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування на 180 м2. З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

07.08.2024 до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив (вх.№20755/24), у якій позивач зазначив, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, позивач не врахував приписи п.12.3 ст.12 ПК України, ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та абз.1 пп.2.5.2 п.2.5 «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», затверджене рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5, яким встановлено нульову ставку податку щодо різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв.м. Також у порушення наведених норм, поза увагою відповідача залишилось рішення Широківської сільської ради Запорізької області від 30.06.2021 № 1. Розділом 11 Додатку «Будівлі житлові» вказаного рішення для житлового будинку / будинків незалежно від їх кількості, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м, встановлена нульова ставка податку на нерухоме майно. Вказане рішення набуло чинності з 01.01.2022, в судовому або іншому порядку не скасовано. Таким чином, при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень податковий орган, у зв`язку з неправильним визначенням ставок податку, невірно розрахував суми податку щодо належних позивачу об`єктів нерухомості.

20.09.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№43527), аналогічний за змістом відзиву за вх.№20365/24 від 02.08.2024.

23.09.2024 судом отримані додаткові пояснення позивача (вх.№43977), у яких він просить врахувати під час розгляду справи доводи, викладені у відповіді на відзив, поданій до Закарпатського окружного адміністративного суду. Також зазначено, що станом на сьогоднішній день рішення міської ради м. Запоріжжя від 28.01.2015 № 5 «Про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» та № 30 від 26.02.2016, якими встановлено нульову ставку податку для квартир площа яких не перевищує 120 кв. м, а для будинків 250 кв.м, не скасоване, а відтак - є діючим нормативно-правовим актом України і повинне застосовуватись до правовідносин, які є предметом розгляду по даній справі. Відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

III. Процесуальні дії у справі.

15.07.2024 до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 18.07.2024 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 31.07.2024 суд передав за підсудністю адміністративну справу № 260/4607/24 на розгляд Запорізького окружного адміністративного суду.

09.09.2024 матеріали адміністративної справи № 260/4607/24 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду за вх.№41621.

Ухвалою від 16.09.2024 суд прийняв до провадження адміністративну справу та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; витребував від Головного управління ДПС у Запорізькій області докази по справі, а саме всі документи та матеріали, які стали підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 21.05.2024 № 0-UA0082704 та № 0-UA0027462.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

За ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме:

- з 03.07.2003 на квартиру, загальною площею 68,24 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу квартири від 03.07.2003, зареєстрований у реєстрі за № 1114; витяг про реєстрацію права власності ;

- з 12.06.2021 на житловий будинок, загальною площею 179,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 в (договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.06.2021, зареєстрований у реєстрі за № 1291).

На запит суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 221, який міститься у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 12.06.2021, надана відповідь № 860142 від 22.10.2024, за змістом якої з 20.03.2024 вказаний об`єкт нерухомості (знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в) зареєстрований за ОСОБА_2 .

Головним управлінням ДПС у Запорізький області сформовано та направлено на адресу позивача податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено належну до сплати суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за даними об`єктами нерухомості, за 2023 рік, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 № 0-0826- НОМЕР_1 на суму 1252,83 грн щодо нерухомого майна квартира за адресою АДРЕСА_1 ; розмір частки 68,24 кв.м; розмір податкового зобов`язання розраховано з розрахунку 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (6700,00 грн), за 1 кв.м бази оподаткування;

- податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 № 0-0826- НОМЕР_2 на суму 1649,57 грн щодо нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 в; розмір частки 179,70 кв.м; розмір податкового зобов`язання розраховано з розрахунку 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (6700,00 грн), за 1 кв.м бази оподаткування.

Вважаючи протиправними зазначені податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправними та скасування.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Згідно з пунктом 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи підпункту 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлюють, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Абзацом сьомим підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, розмір якого визначається рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості. Відтак встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.

Судом встановлено, що рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 за №5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5 (надалі Положення про податок на майно), внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49.

Так, відповідно до чинної редакції Положення про податок на майно, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:

- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м;

- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м;

- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв.м)

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового року), за 1 кв.м бази оподаткування.

Вказане рішення не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим як для позивача, так і для відповідача у справі.

Податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

З матеріалів справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 68,24 кв.м).

Враховуючи, що в розумінні положень підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України Запорізькій міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, то податок на квартиру/квартири, що знаходяться у місті Запоріжжя та перебуває у власності фізичних осіб загальною площею до 120 кв.м, згідно з Положенням про податок на майно, затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5, оподатковуються за ставкою у розмірі 0 відсотків.

За таких обставин, оскільки у власності позивача перебуває квартира, що не перевищує загальну площу 120 кв.м, ставка податку для таких об`єктів житлової нерухомості у 2023 році дорівнює нулю, а тому підстави для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо таких об`єктів нерухомості у 2023 році відсутні.

Судом також встановлено, що договором купівлі-продажу житлового будинку від 12.06.2021, зареєстрованим у реєстрі за № 1291, підтверджується право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 179,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 в. З метою з`ясування усіх обставин справи судом було зроблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 221 (який міститься у вказаному вище договорі купівлі-продажу), на який надана відповідь № 860142 від 22.10.2024, за змістом якої з 20.03.2024 вказаний об`єкт нерухомості (знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в) зареєстрований за ОСОБА_2 .

Отже, житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 в до 20.03.2024 належав позивачу.

Як з`ясовано судом, вказаний житловий будинок знаходиться на території Широківської сільської ради, що не є спірним, оскільки про вказане зазначали сторони у заявах по суті справи.

Судом встановлено, що рішенням Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.06.2021 № 1 був встановлений у Широківській сільській раді Запорізького району Запорізької області у складі місцевих податків і зборів податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначивши його елементи згідно з додатком 1 до рішення (пункт 1), а також ставки та пільги із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатками 2, 3 до цього рішення (пункт 2).

Відповідно до пункту 4 Додатку 1 вказаного рішення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується на території Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області фізичними та юридичними особами затверджується у додатку до рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області відповідно до положень пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України.

Згідно з Додатком 2 до рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.06.2021 № 1 для житлового будинку / будинків незалежно від їх кількості, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м, встановлюється нульова ставка податку за 1 кв.м.

Беручи до уваги, що у розумінні положень підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України Широківській сільській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, то податок на житловий будинок, що знаходиться у межах Широківської сільської територіальної громади та перебуває у власності фізичних осіб загальною площею до 250 кв.м, згідно з рішенням Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.06.2021 № 1, оподатковуються за ставкою у розмірі 0 відсотків.

За таких обставин, оскільки у власності позивача до 20.03.2024 перебував житловий будинок, що не перевищує загальну площу 250 кв.м, ставка податку для таких об`єктів житлової нерухомості у 2023 році дорівнює нулю, а тому підстави для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо таких об`єктів нерухомості у 2023 році відсутні.

Суд звертає увагу на те, що станом на сьогоднішній день рішення Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 30.06.2015 №5, від 07.10.2015 № 28, від 26.02.2016 № 30, від 25.08.2016 № 50, від 21.12.2016 №49, від 26.04.2017 №51 та від 27.05.2020 №49) та рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.06.2021 № 1, якими встановлено нульову ставку податку для квартири, загальна площа якої не перевищує 120 кв.м, та житлового будинку, загальна площа якого не перевищує 250 кв.м, відповідно не скасовані, тому є діючими нормативно-правовими актами України і повинні застосовуватись до правовідносин, які є предметом розгляду у цій справі.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.11.2018 у справі №817/2019/17, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.

Крім того, суд також враховує висновок Верховного Суду викладений в постанові від 15.05.2019 у справі №825/1496/17, відповідно до якого, встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

При цьому суд зауважує, що податкові повідомлення-рішення, якими позивачу нараховані відповідні податкові зобов`язання, мають номери «0-0826- НОМЕР_1 » та «0-0826- НОМЕР_2 », а не «0- НОМЕР_1 » та «0- НОМЕР_2 », як помилково зазначено у позовній заяві. Однак, суд розцінює це як описку у позові і в рішенні зазначає правильні номери податкових повідомлень-рішень.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, пункт 29).

Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки жодного правового значення для правильного вирішення справи не мають.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 15.07.2024 № YSRY-Z6KA-3DZE підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.05.2024 № 0-0826-UA0082704, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік у розмірі 1252,83 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.05.2024 № 0-0826-UA0027462, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік у розмірі 1649,57 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23.10.2024.

Суддя К.В.Мінаєва