Справа № 161/14855/24
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/208/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Корнійчук А.А.

в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 21.07.2024 року, інспектором сектору протидії домашньому насильству Луцького РУП ГУНП у Волинській області Антоневським В.М., було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 110548 за ст. 183 КУпАП (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки, виклик поліції на лінію «102», був здійснений позивачем у зв`язку тим, що його брат ОСОБА_2 , сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_4 увірвалися до нього в кімнату та почали зривати із стіни шпалери, мотивуючи свої дії тим, що колись вони їх клеїли та мають таке право.

Зазначає, що телефонуючи на лінію «102» повідомив про нищення майна, а не вчинення домашнього насильства відносно нього, що за наслідками з`ясування обставин працівниками поліції не підтвердилося, хоча дії психологічного характеру відносно нього постійно вчиняють його родичі та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2024 року видано обмежувальний припис відносно брата ОСОБА_2 .

Крім того, вказує, що отримав оскаржувану постанову від 21.07.2024 року засобами поштового зв`язку 27.07.2024 року, до суду звернувся 05.08.2024 року, тому вважає, причину пропуску строку поважною.

З врахуванням наведеного, просить суд поновити строк подання позовної заяви, визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАБІ № 110548 від 21.07.2024 року.

Ухвалою суду від 06.08.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків у ній зазначених.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року відкрито провадження у справі без виклику сторін.

Від відповідача відзив на адресу суду не надходив, натомість надійшов лист на виконання ухвали суду про відкриття провадження від 20.08.2024 року, в якому зазначено, що надати відеозапис з події, що мала місце 21.07.2024 року не є можливим, у зв`язку із закінченням терміну зберігання запису.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.07.2024 року інспектором СПДНВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області Антоневським В.М. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №966654, відносно ОСОБА_1 складено постанову серії ГАБІ № 110548 за ст. 183 КУпАП, з якої вбачається, що 21.07.2024 року близько 13:43 год. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 здійснив неправомірний виклик спеціальних служб, а саме поліції повідомив про подію, яка не підтвердилася (а.с. 36-37).

Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 викликав поліцію у зв`язку з тим, що коли він перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , його брат ОСОБА_2 , сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_4 увірвалися до нього в кімнату та почали зривати із стіни шпалери, мотивуючи свої дії тим, що колись вони їх клеїли та мають таке право у зв`язку з цим, зробив повідомлення на лінію «102».

В поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №966654, ОСОБА_1 причиною виклику поліції назвав «нищення майна», а не вчинення «домашнього насильства», яке в ході з`ясування обставин не підтвердилося (а.с. 37).

Разом з тим, щодо неправомірний дій родичів позивача відносно нього, то останній постійно потерпає від психологічного та фізичного насильства, що проявляється у погрозах здоров`ю, застосуванню нецензурної лексики образливого характеру, акті фізичного насильства, що підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2024 року про видачу обмежувального припису відносно брата позивача ОСОБА_2 (а.с. 11-13).

Відтак, на думку суду, при складанні протоколу та винесені постанови про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, працівники поліції не в повній мірі з`ясували обставини, що мали місце 21.07.2024 року.

Крім того, в супереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано жодних доказів, щоб підтверджували обставини, вказані в оскаржуваній постанові та посилань на обставини, що ним були вжиті всі можливі заходи для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В позовній заяві ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови інспектором поліціїне були з`ясовані всі обставини справи, не надано будь-яких належних доказів винуватості позивача, а тому на підставі ч. 3 ст.286 КАС України, позов ОСОБА_1 слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, враховуючи ту обставину, що оскаржувана постанова була направлена засобами поштового зв`язку на адресу позивача та отримана ним 27.07.2024 року, а з позовною заявою останній звернувся 05.08.2024 року, то строк на її оскарження не є пропущений (а.с. 6, 8-9).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 134, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову серіїГАБІ №110548 від 21 липня 2024 року інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління поліції у Волинській області Антоневського Владислава Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.