Справа № 607/17135/24
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2024 Справа №607/17135/24 Провадження №2-а/607/353/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача, адвоката Воронюка М. О.,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 61/725 від 17 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Воронюка М. О. звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (даті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 61/725 від 17 червня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 червня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що підставою для її складання була відмова ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

Сторона позивача вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону, є протиправною та підлягає скасуванню за наступних обставин.

Так, зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 08 червня 2024 року близько 09:00 год. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 задля уточнення військово-облікових даних по АІКС «ІНФОРМАЦІЯ_11».

Під час уточнення даних ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність проходження медичного огляду для визначення стану придатності до військової служби, відповідно до направлення на ВЛК від 08 червня 2024 року № 5489.

Однак, ОСОБА_1 від проходження ВЛК відмовився, що зафіксовано Актом відмови від проходження ВЛК від 08 червня 2024 року.

Таким чином, на думку начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Разом з цим, обставини які викладені в постанові не відповідають дійсності, а сама постанова складена з порушенням вимог закону, у зв`язку із наступним.

08 червня 2024 року, ОСОБА_1 було безпідставно затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з працівниками Національної поліції, та примусово доставлено до центру, проти його волі. При цьому, протоколу затримання у відповідності до вимог 261, 262 КУпАП складено не було, та створено хибне враження, начебто ОСОБА_1 за власним бажанням, самостійно прибув до ТЦК та СП .

Жодних повісток на прибуття до ТЦК та СП , ОСОБА_1 не отримував, так само як і за власним бажанням до ТЦК він не прибував.

Більш того, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 24 квітня 2024 року, де вже фактично оновив свої дані в квітні цього року, тобто його дані є актуальними.

Водночас, постанову про адміністративне правопорушення було складено з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження ВЛК.

Поряд із цим, в поясненнях, які долучались до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що він бажає пройти ВЛК, втім, оскільки перебуває на військовому обліку в м. Одесі, проживає там, та всі його документи знаходяться в м. Одесі, він має намір пройти ВЛК саме у м. Одесі, за місцем перебування на обліку.

Разом з цим, особою, яка формувала постанову та протокол, не тільки було повністю проігноровано пояснення ОСОБА_1 , але й зміст цих пояснень жодним чином відображено не було.

При винесенні спірної постанови були допущені порушення, які сторона позивача обґрунтовує наступним

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ визначено, що особливий період, період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 КУпАП призовники, військовозобов`язані, резервісти підлягають адміністративній відповідальності за порушення правил військового обліку.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки У країни - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч. 3 ст. 22 Закону).

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

За приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Аналіз наведених вище правових норм, на думку сторони позивача, дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи.

При цьому, варто розуміти, що про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення має обов`язок повідомляти орган або посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не особа, яка складає протокол.

У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше, ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Водночас, розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 одноособово, 17 червня 2024 року , без виклику та повідомлення ОСОБА_1 , а отже й з грубим порушенням прав та інтересів останнього, зокрема, права на надання пояснень та доказів, права на захист, тощо, а тому, з грубим порушенням вимог КУпАП.

Прийняття оскаржуваної постанови без виклику, повідомлення та участі ОСОБА_1 свідчить та вказує на протиправність дій керівника ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже й на невідповідність постанови вимогам закону.

При цьому, зазначення дати, часу та місця розгляду справи в протоколі про адміністративне правопорушення не є належним повідомленням особи, оскільки вимоги КУпАП чітко зазначають про необхідність надсилання повістки особі, щодо якої розглядається справа.

Обов`язок повідомлення особи, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення покладається на посадову особу уповноважену розглядати таку справу. В даному випадку такою особою є начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковник ОСОБА_2 , а не т.в.о. заступника ОСОБА_3 .

Також як вбачається зі змісту постанови, останню було складено на ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що він, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_1 08 червня 2024 року, відмовився з`являтись за направленням від 08 червня 2024 року на проходження ВЛК, того ж дня, 08 червня 2024 року.

Разом з цим, вимоги (направлення або повістка), які висунуті або складені працівниками ТЦК та СП , про необхідність проходження особою ВЛК в день висування таких вимог є неправомірними, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 2.5., 2.6. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року, перед медичним оглядом усім призовникам (допризовникам) проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (НЬзА§), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (аШі-НСУ), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (И^); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, профілактичні щеплення у відповідності з календарем профілактичних щеплень, електрокардіографічне дослідження (далі - ЕКГ). Здійснюється вивчення медичних документів (виписок із медичних карт амбулаторних (стаціонарних) хворих, даних лікарського спостереження, результатів попередніх медичних оглядів, медичних характеристик (додаток 3 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою від 21 березня 2002 року № 352, інших документів, що характеризують стан здоров`я), у тому числі з реєстрів ЕСОЗ. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень здійснюється лікарями з закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду призовників (допризовників) відповідно до Порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 лютого 2020 року № 586, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2020 року за № 235/34518.

Відповідно до абз. 3 ст. 69 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються.

На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Відповідно до ст. 31 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, повістки мають право вручати: представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій) - в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідної районної, міської держадміністрації (військової адміністрації); представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад; представники підприємств, установ, організацій - на території підприємств (установ, організацій) та в місцях виконання працівниками робіт (обов`язків); представники відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ (тільки резервістам та військовозобов`язаним, які перебувають в зазначених органах на військовому обліку) - на усій території України.

Призначення представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та підприємств (установ, організацій), уповноважених вручати повістки, здійснюється наказом відповідного керівника, який є підставою для видачі службового посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки (додаток 1-1).

За ст. 29 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, у повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; підпис (кваліфікований електронний підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку, дата підпису; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до ст. 24 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Так, Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, Наказом МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та іншими нормативними актами, які регулюють порядок виклику уповноваженими особами ТЦК та СП осіб, задля їх прибуття на проходження ВЛК не врегульовано питання щодо строку вручення повісток на проходження ВЛК.

Таким чином, вручення особі направлення або повістки про проходження ВЛК день в день з датою її проходження порушує права військовозобов`язаного та створює передумови до заздалегідь необґрунтованого та необ`єктивного висновку, оскільки особа не матиме достатнього часу на подання на ВЛК всіх документів, що підтверджують стан здоров`я особи. Отже, сторона позивача вважає, що з метою недопущення порушення прав та інтересів громадянина, який викликається для проходження медичного огляду військово- лікарською комісією при певному ТЦК та СП , повістки та направлення на проходження такого огляду, мають вручатись уповноваженими на те особами заздалегідь, але не менш ніж за три дні до визначеної у повістці дати явки.

Однак, в даному випадку, права ОСОБА_1 в частині реалізації ним права на надання комісії ВЛК медичних документів для аналізу стану здоров`я (що передбачено пунктами 2.5. 2.6. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом МОУ №402 від 14.08.2008 року) були порушені працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки направлення його на ВЛК було видано день в день із датою, у яку ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти медичний огляд.

При цьому, в поясненнях, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовляється від проходження ВЛК, втім бажає пройти огляд в м. Одесі за місцем його обліку, оскільки всі медичні документи які вказують на стан його здоров`я знаходяться вдома, через що їх надання комісії у м. Тернопіль є фізично неможливим.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, вважаємо, що визначення в направленні на проходження ВЛК дати його проходження в день видання та вручення такого направлення, є прямим порушенням прав ОСОБА_1 на реалізацію його права надання на дослідження ВЛК медичної документації, а тому його неприбуття на проходження ВЛК за тих підстав не може створювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як зазначено у Постанові №560, особи, які оновили свої дані, викликаються на медичний огляд саме повісткою. В свою чергу, повістки мають право вручати лише уповноважені представники ТЦК та СП . Наряду з цим, ОСОБА_1 оновив свої дані 24 квітня 2024 року, та перебуває з цієї дати на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зазначено у самій постанові.

Отже, ОСОБА_1 , з метою проходження медичного огляду ВЛК, мав отримати від уповноважених на те представників ТЦК та СП відповідну повістку з визначеною датою проходження огляду, проте не раніше ніж через 3 дні, з дня отримання повістки та направлення.

Однак, ОСОБА_1 жодних повісток не отримував, чим було грубо порушено процедуру його направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, задля визначення його придатності або непридатності до військової служби.

Крім того, невідомо ким саме видавалось направлення на проходження ВЛК, та чи є відповідні повноваження у такої особи.

Відтак, допущені ІНФОРМАЦІЯ_1 порушення вимог Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року повністю нівелюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не мав обов`язку виконувати незаконні вимоги працівників ТЦК та СП .

Законодавець визначив, що у разі неможливості прибуття за викликом, особа має повідомити про це ТЦК та СП на протязі 3 днів, та прибути на протязі 7 днів.

В письмових поясненнях, які ОСОБА_1 надав під час розгляду питання про наявність або відсутність підстав для складання протоколу, останній повідомив про причини неможливості прибуття на проходження ВЛК, зокрема, те, що він знаходиться на обліку в м. Одесі, та всі медичні документи також знаходяться в м. Одесі, а тому висновок ВЛК не буде об`єктивним без цих документів.

Однак, не зважаючи на це, протокол про адміністративне правопорушення було складено 08 червня 2024 року, тобто в день складання направлення на проходження ВЛК, а отже, без врахування строку визначеного у ст. 24 Постанови КМУ № 560, що не відповідає вимогам закону.

Відтак, враховуючи все вищенаведене, ІНФОРМАЦІЯ_1 було грубо порушено права ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення складений та постанова прийняті з чисельними та грубими порушеннями вимог закону, а тому, в даному випадку склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відсутній, у зв`язку із чим сторона позивача вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Частиною першою ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюються інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна були дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, процесуальним законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року було залишено без руху позовну заяву у справі № 607/17135/24, надано позивачу строк для усунення недоліків - подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для цього та надання доказів на їх підтвердження.

16 серпня 2024 року (зареєстровано судом 19 серпня 2024 року) адвокатом Воронюком М. О. через «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків з доказами того, що тільки 22 липня 2024 року у відповідь на запит адвоката АО «Грищенко та партнери Одеса», ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову. З печатки на конверті, в якому прийшла відповідь та постанова, вбачається, що на пошту даний лист було здано 03 липня 2024 року, № відправлення 728. З трекінгу офіційного сайту «Укрпошта» слідує, це відправлення було отримано АО «Грищенко та партнери Одеса» 22 липня 2024 року, інших листів сторона позивача від відповідача не отримувала.

Відтак, адвокат Воронюк М. О. просив визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 червня 2024 року та відкрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 20 серпня 2024 року року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 17 червня 2024 року; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

27 вересня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано відзив на адміністративний позов, поданий ІНФОРМАЦІЯ_1, який судом приєднано до матеріалів справи в якості письмових пояснень у зв`язку з пропуском представником відповідача строку на подання цієї заяви по суті, відсутності підстав для продовження цього процесуального строку, оскільки на час звернення із такою заявою такий строк вже вичерпався, а поважних причин для його поновлення, суд не вбачав.

Отож, за змістом пояснень ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечує проти позову ОСОБА_1 і вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Щодо перебування позивача на військовому обліку в іншому ТІІК та СП, то постановою Кабінету міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 визначено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що 08 червня 2024 року, його незаконно затримали та насильно доставили до ІНФОРМАЦІЯ_1, проте жодних доказів незаконних дій позивачем не надано.

Отже, за вказаних обставин доводи позивача про те, що він перебуває на військовому обліку в іншому ТЦК та СП покликані ввести в оману суд з метою уникнення відповідальності.

Щодо направлення ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії, то Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 (на дату складання щодо позивача постанови в редакції Указу Президента № 271/2024 від 06 травня 2024 року) на всій території України введено правовий режим воєнного стану.

Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року (на дату складання щодо позивача постанови в редакції Указу Президента № 272/2024 від 06 травня 2024 року) на всій території України оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Згідно абзацу дванадцятого пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення про ТЦК та СП ), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

За місцем перебування на військовому обліку позивач не оформив відстрочки від призову на військову службу, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», також ОСОБА_1 не повідомляв про наявність у нього таких підстав, а отже підлягає мобілізації на загальних підставах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560). Пунктами 68-80 Порядку 560, зокрема визначено порядок направлення для проходження медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 74 Порядку № 560 визначено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

За рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивача направлено на проходження огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано актом від 08 червня 2024 року.

За таких обставин, за наявності обґрунтованих підстав для направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію, його відмова від проходження медичного огляду також містить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

17 червня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 була винесена постанова № 61/725 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на позивача мінімальний штраф, передбачений цією частиною, в розмірі 17 000 грн.

Вказана постанова винесена у відповідності із чинним законодавством України за встановленого факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Доводи позивача викладені в позовній заяві жодним чином не доводять відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Наведені обставини, якими позивач обґрунтовує свій позов, з посиланням на те що він нібито перебуває на військовому обліку в іншому ТЦК та СП , не доводять відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 були законні підстави направити позивача на медичний огляд, оскільки він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, а доказів зворотного ОСОБА_1 не надав ні представниками ТЦК та СП ні суду.

Відтак, заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 представник відповідача вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а твердження позивача про те, що постанова від 17 червня 2024 року № 61/725 протиправна та підлягає скасуванню є безпідставними, оскільки остання винесена цілком правомірно. З цих самих причин відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Отож, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Воронюк М. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справ був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомляв, що не перешкоджає суду вирішувати спір по суті.

Отож, судом встановлено наступне.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) від 08 червня 2024 року № 60/705, який було складено стосовно ОСОБА_1 , 08 червня 2024 року останній близько 09 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з уточненням військово-облікових даних по АІКС «ІНФОРМАЦІЯ_11». Під час уточнення військово-облвікових даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 24 квітня 2024 року. Громадянину ОСОБА_1 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про необхідність проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, відповідно до направлення на ВЛК від 08 червня 2024 року № 5489. Однак, ОСОБА_1 від проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився, що зафіксовано актом відмови від проходження ВЛК від 08 червня 2024 року.

У зв`язку з вищевказаним ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування у газеті «Голос України» від 18 квітня 2014 року № 49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1126-VІІ та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У змісті протоколу також зазначено про те, що пояснення на одному аркуші ОСОБА_1 додається до протоколу; ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 17 червня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) кабінет НОМЕР_3.

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 08 червня 2024 року, він 08 червня 2024 року о 09.20 год. перебував на набережній м. Тернополя, звідки був проти своєї волі доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1, де він відмовився пройти ВЛК на місці, оскільки бажав пройти ВЛК за місцем свого проживання, де в розпорядження комісії він міг надати документи про стан свого здоров`я, які підтверджують його хронічні захворювання.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення правопорушення в особливий період) № 61/725 від 17 червня 2024 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 червня 2024 року № 60/705, які описано вище, постановив визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накласти штраф в розмірі 17 000,00 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ (далі - Закон № 389-УІІІ).

У розумінні ст. 1 Закону № 389-УІІІ, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24 лютого 2022 року, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови, та продовжують існувати на час розгляду справи № 607/17135/24).

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення про ТЦК та СП ) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, або Законом «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному прослідувати до районного (міського) ТЦК для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Суд не здобув доказів про те, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 діяли не в межах Положення про ТЦК та СП, чи порушили закон, здійснюючи заходи оповіщення та призову громадян на військову службу. ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин перебував у м. Тернополі, підстав вважати, що він під примусом, не з власної волі прибув до

ІНФОРМАЦІЯ_1, немає, адже з приводу неправомірних дій працівників відповідача чи поліцейських позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 чи органів Національної поліції. Письмові пояснення ОСОБА_1 є викладом його власної позиції щодо можливо виникнення спірної ситуації чи вчинення протиправних дій працівниками органу державної влади, однак такі підлягають перевірці.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що за місцем перебування на військовому обліку ( ІНФОРМАЦІЯ_5 з 24 квітня 2024 року), ОСОБА_1 оновив свої дані, однак не оформив відстрочки від призову на військову службу, як це передбачено статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», не повідомляв про наявність у нього таких підстав на час виникнення спірних правовідносин, а отже підлягав мобілізації на загальних підставах.

Отож, в ході уточнення військово-облікових даних позивача, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 не було встановлено підстав, які б надавали йому можливість відстрочки від призову на військову службу, а відтак ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Прийняття відповідачем рішення про проходження чи не проходження ВЛК позивачем є в компетенції ІНФОРМАЦІЯ_1, це дискреційні повноваження цього органу, які чітко визначені законом і не можуть залежати від бажанням чи його відсутності у призовника, військовозобов`язаного чи резервіста особи.

В силу абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року (у редакції на час вчинення правопорушення), громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560). Пунктами 68-80 цього Порядку визначено процедуру проходження медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 74 Порядку № 560 передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_1, що ним не заперечується, оскільки вважав за необхідне пройти такий огляд за місцем його перебування на військовому обліку, де в наявності є вся необхідна медична документація, яка підтверджує його хронічні захворювання, що і слугувало підставою для складення стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, а в подальшому - винесенню спірної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до п.3.1. розділу 3 Положення, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП .

Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби (п.3.8. розділу 3 Положення).

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений частиною 6 статті 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, проходять у встановленому порядку обов`язковий медичний огляд.

Отож, відмова ОСОБА_1 пройти ВЛК за рішенням відповідача була вірно кваліфікована як дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Покликання сторони позивача на те, що така відмова була пов`язана із тим, що у розпорядження ВЛК не було б надано всіх необхідних документів про стан здоров`я ОСОБА_1 , суд вважає такими, що не заслуговують на увагу. Позивач не позбавлений права пройти повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби чи оскаржити рішення ВЛК, у разі незгоди.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.1 Положення про ТЦК та СП , територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАп, і накладати адміністративні стягнення та визначає функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу (п.п. 12-13 Положення про ТЦК та СП ).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення правопорушення в особливий період) № 61/725 від 17 червня 2024 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 червня 2024 року № 60/705, постановив визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накласти штраф в розмірі 17 000,00 грн.

Спірна постанова винесена за відсутності позивача, однак у змісті протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 17 червня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) кабінет НОМЕР_3.

Обізнаність позивача про дату, час і місце розгляду справи у протоколі про адміністративне правопорушення, про що ОСОБА_1 особисто розписався, виключає обов`язок відповідача викликати його на розгляд справи в інший спосіб на цю ж саму дату і час, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається належним чином повідомленою про ці обставини.

З урахуванням наведеного, суд не погоджується із доводами позивача про те, що йому не було надано можливості взяти участь у розгляді справи, а також належним чином не було повідомлено про розгляд справи, чим порушено права ОСОБА_1 на участь у такому розгляді.

Відтак, відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача за його відсутності, про поважні причини свого неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 год. 00 хв. 17 червня 2024 року ОСОБА_1 не повідомляв, та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову по справі про адміністративне правопорушення № 61/725 від 17 червня 2024 року

За наведених вище обставин, суд доходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 61/725 від 17 червня 2024 року слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

На підставі ст.ст. 7, 9, 210-1, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 72-77, 122, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 61/725 від 17 червня 2024 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; email: ІНФОРМАЦІЯ_10

Повний текст рішення суду складено 18 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя О. Герчаківська