Справа № 300/320/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. справа № 300/320/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про скасування висновку від 04.07.2023 та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Окуневич М.В., звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, відповідно до змісту якого просить: скасувати висновок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.07.2023 №811/3589, доповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.07.2023 №811/3589/1 та протокол МОУ від 17.10.2023 №30/с в частині відмови у праві на отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; визнати соціально-правовий статус щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслати до Міністерства оборони України доповідь та висновок про право одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 ; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 2016 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпочали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний побут. Також, в період проходження військової служби ОСОБА_2 неодноразово перераховував грошові кошти ОСОБА_1 . Стверджує, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2022 в справі №349/1356/22 встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2016 року по 08 вересня 2022 року, проте постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23.01.2023 вказане рішення суду скасовано. Позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибелі її чоловіка ОСОБА_2 . Однак, Міністерство оборони України повернуло на доопрацювання документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомило ОСОБА_1 , що після надання додаткових документів, а саме документів з Пенсійного Фонду України про отримання пенсії по втраті годувальника та рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 , Міністерством оборони України буде повторно розглянуто питання щодо призначення одноразової грошової допомоги. Позивач зазначає, що не досягнула відповідного віку та не набула права на призначення пенсії по втраті годувальника. Вважає, що пропозиція надати рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 є протиправною та суперечить чинному законодавству. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Міністерство оборони України скористалося правом подання відзиву на позов, в якому просить в задоволені позову відмовити. Зазначає, що відповідно до наданих документів позивач не відноситься до одного з подружжя загиблого. Позивачем не надано доказів стосовно того, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_2 , а тому Комісія відправила документи позивача на доопрацювання. Стверджує, що особа яка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, як подружжя загиблого військовослужбовця, така особа повинна довести, що вона перебувала у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі із загиблим військовослужбовцем, та не одружилася вдруге. Єдиним, належним і допустимим доказом перебування у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі є свідоцтво про шлюб. Встановлення факту спільного проживання позивачкою із загиблим військовослужбовцем не дає правових підстав для віднесення позивачки до кола осіб, які згідно ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

У відзиві на позов ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що ОСОБА_1 не перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 на момент його загибелі. Грошові кошти, які ОСОБА_2 перераховував ОСОБА_1 , не мали постійного характеру та могли бути компенсацією за попередній період на утримання спільного сина ОСОБА_3 (на теперішній час повнолітній). Стверджує, що факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу з 2016 року по 08.09.2022 не встановлено. ОСОБА_1 не надала підтверджень про оформлення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а отже й статусу особи, яка перебувала на утриманні ОСОБА_2 станом на дату його загибелі. Також судом не встановлювався факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , не визнавалося право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, а поданими документами не підтверджено її статус члена сім`ї загиблого відповідним посвідченням. Вважає, що вимога про визнання соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.09.2022, виданого Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті село Яковлівка, Бахмутський район, Донецька область (а.с.27).

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол №1883 від 29.08.2023) травма, поранення і причина смерті ОСОБА_2 , так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.30).

24.04.2023 позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу останні п`ять років до дня його загибелі (а.с.50-51).

Зазначена заява та додані до неї документи після опрацювання ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 27.06.2023 №1/2297 скеровано встановленим порядком до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого направлення Департаменту соціального забезпечення і Комісії по призначенню ОГД Міністерства оборони України (а.с.52).

За змістом доповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.07.2023 №8/1/3589/1 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД, такими особами є: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 , колишня дружина ОСОБА_6 , та утриманці - син ОСОБА_3 (а.с.56).

ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 04.07.2023 №8/1/3589 направлено до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час дії воєнного стану. У висновку зазначено, що керівництво вважає, що колишня дружина ОСОБА_1 не має права на одержання зазначеної грошової допомоги, оскільки не відноситься до осіб, яким частка одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 розподіляється (а.с.54).

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийнято рішення, оформлене п. 12 протоколу від 17.10.2023 №30/с про те, що документи ОСОБА_1 слід повернути на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту передування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги. Зазначено, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого (а.с.59).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі також - Закон №2011-XII, в редакції, станом на час спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У частині 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, згідно пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно із частинами 1, 6, 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до частини 9 статті 16-3 вказаного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене ст.16-1 Закону №2011-ХІІ, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - Постанова № 168 у редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), якою врегульовано питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

У пункті 1 вказаної Постанови передбачено виплату додаткової винагороди, зокрема й військовослужбовцям Збройних Сил України.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Таким чином, Постанова №168 визначає перелік осіб, у результаті загибелі яких, особам, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 грн. Днем виникнення такого права - є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Така грошова допомога може бути виплачена лише, якщо сім`я загиблої особи не отримала одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства. Одноразова грошова допомога, визначена пунктом 2 Постанови №168, виплачується батькам, одному із подружжя, який не одружився вдруге, дітям, які не досягли повноліття, і утриманцям.

Із матеріалів справи слідує, що датою загибелі (смерті) ОСОБА_2 є 08.09.2022, що припадає на період воєнного стану.

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1883 від 29.08.2023 травма, поранення у колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 стали причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Травма, поранення і причина смерті ОСОБА_2 , так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Підставою для повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання зазначено те, що ОСОБА_1 не надано документів про її перебування на утриманні ОСОБА_2 . Також зазначено, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки вона і ОСОБА_2 спільно проживали як подружжя, за однією адресою, вели спільне господарство і користувались одним побутом, то вона має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 2 Постанови №168.

З наведених вище норм права слідує, що до членів сім`ї, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п.2 Постанови №168, закон відносить: батька; матір; дружину, яка після загибелі військовослужбовця вдруге не одружилась; чоловіка, який після загибелі військовослужбовця вдруге не одружився; дитину, яка не досягли повноліття; особу, яка перебувала на утриманні військовослужбовця.

Відповідно до частини 1 статті 1 Сімейного кодексу України (надалі також - СК України) Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України).

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Частиною 4 статті 3 СК України передбачено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з приписами частини 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Згідно із частиною 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Суд зазначає, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, але не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а учасникам такої сім`ї, з огляду на об`єктивну відмінність змісту у відповідних галузях законодавства, надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки.

Такі відносини подібні до шлюбних, однак, попри цю схожість, вони не ототожнюються з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися сім`єю, що не є рівнозначним поняттю "подружжя", позаяк саме термінами "чоловік" та "дружина" закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою.

Отже, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином, доводи позивача про проживання із загиблим ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не свідчить про належність ОСОБА_1 до переліку отримувачів одноразової грошової допомоги, який визначено ст. 16-1 Закону №2011, зокрема, що остання має офіційний статус дружини або є утриманцем загиблого ОСОБА_2 .

Позивач надала суду квитанції АТ «Приватбанк» від 23.08.2023, від 26.08.2023, від 27.08.2023, від 28.08.2023, від 31.08.2023, якими підтверджено, що ОСОБА_2 переказував відповідні суми коштів ОСОБА_1 , однак вказані квитанції не є тими доказами, які б могли підтвердити факт перебування позивача на утриманні загиблого ОСОБА_2 .

Інших доказів того, що позивач є утриманцем ОСОБА_2 позивачем не надано, судом не встановлено.

За вказаних обставин суд зазначає, що відсутні підстави для скасування висновку від 04.07.2023 №811/3589 та доповіді від 04.07.2023 №811/3589/1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги Ковальської ІЛ., оформлене протоколом №30/с від 17.10.2023.

З врахуванням наведеного вище суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

При цьому є помилковими доводи ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що позовна вимога позивача стосовно визнання за нею соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки вказана вимога в контексті спірних правовідносин не пов`язана із встановленням юридичного факту, не має самостійного характеру та охоплюється позовною вимогою про зобов`язання Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ),

відповідач - Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4, АДРЕСА_3).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.