Справа № 340/131/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 340/131/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року (суддя Кравчук О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 50 000 грн. за періоди з 18.02.2023 по 21.03.2023, в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 50 000 грн за періоди з 18.02.2023 по 21.03.2023, в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 №49 був відряджений до ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця» (м. Краматорськ, Донецька область), на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України №10549 від 16.01.2023, з метою координації виконання завдань військовими частинами (підрозділами Сил територіальної оборони на ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 19 лютого 2023 року до окремого розпорядження. На підставі означеного Наказу позивачеві мала виплачуватись передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткова винагорода у розмірі до 50 000 грн пропорційно часу виконання завдань.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм права. Скаржник вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, оскільки ні в довідках, ні повідомлені відносно позивача до військової частини НОМЕР_1 з ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця» не надходило. А сам факт відрядження ОСОБА_1 до ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця» не є підставою для командира військової частини НОМЕР_1 щодо видачі наказу про виплату йому додаткової винагороди за період перебування у відрядженні, оскільки право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди за період такого відрядження виникає у випадку виконання ним бойових (спеціальних) завдань, згідно відповідних бойових наказів (розпоряджень) керівника пункту управління, управління (штабу) угруповань військ (сил), до якого відряджений військовослужбовець, та рапорту командира підрозділу, якому підпорядковується відряджений, що підтверджує безпосередню участь військовослужбовця у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Крім того, після прибуття з відрядження до ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця», а саме 23.03.2023, позивач звернувся з рапортом до начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 (вх. № 11246 від 24.03.2023), яким просив посприяти у вирішенні проблемного питання та повідомив, що він звертався до адміністративного відділу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця» щодо видачі йому довідки про підтвердження виконання ним бойових (спеціальних) завдань у складі штабу угруповань військ (сил) в період його перебування у відрядженні з 19.02.2023 по 20.03.2023 оскільки йому було відмовлено у видачі такої довідки безпосередньо в ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ « ОСОБА_2 ». В подальшому для вирішення даного питання командиром військової частини НОМЕР_1 було направлено лист до командувача ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (вих. № 760/ГРЗГ/13685 від 09.06.2023) з проханням у сприянні у видачі підтвердження виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем у період його перебування у відрядженні до ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця», але відповідей на зазначений вище лист не отримано. Отже, з огляду на вищенаведене, позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, а тому не підлягали задоволенню.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 №49 майора ОСОБА_1 , офіцера групи взаємодії управління планування територіальної оборони штабу військової частини НОМЕР_1 , відряджено до ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Краматорськ, Донецька область) на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України №10549 від 16.01.2023 з метою координації виконання завдань військовими частинами (підрозділами Сил територіальної оборони на ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») з 19 лютого 2023 року до окремого розпорядження.

Відповідно до витягу з наказу №80 від 21.03.2023, ОСОБА_1 прибув і приступив до виконання обов`язків з відрядження.

Уподовж 18.02.2023 до 21.03.2023 позивачу не виплачувалась додаткова грошова винагорода відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Через представника позивача до відповідача направлявся адвокатський запит від 15.11.2023, в якому запитувалась інформація та документи щодо підстав виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 50 000 грн за періоди з 18.02.2023 по 21.03.2023, в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань.

Листом від 19.12.2023 року позивачеві було надано витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 №49 та від 21.03.2023 №80. Зазначено, що інформація та документи, що стосуються виконання бойових (спеціальних) завдань, мають гриф «для службового користування». Стосовно питання про надання інформації та документів, щодо підстав невключення майора ОСОБА_1 до наказів про виплату' додаткової винагороди, зауважено про відсутність у положеннях постанови Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», нормативно закріпленого порядку оформлення питання невиплати додаткової грошової винагороди.

Не погоджуючись із бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 50 000 грн. за періоди з 18.02.2023 по 21.03.2023, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 цієї постанови (в редакції станом на 07 березня 2022 року) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Надалі до Постанови №168 неодноразово вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350, від 01 липня 2022 року №754, від 07 липня 2022 року №793, від 08 жовтня 2022 року №1146, проте зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, у 2022 році не змінювався.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» Постанову №168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року, та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до статті 8 Закону України від 06 грудня 1991 року №1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі - Закон № 1934-XII) Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року №98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за №382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року №248/1298, від 18 квітня 2022 року №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року), а потім окреме доручення від 23 червня 2022 №912/з/29.

Відповідно до пункту 3 цього окремого доручення Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з пунктом 5 цього окремого доручення Міністр оборони України установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення).

Пунктом 9 згаданого окремого доручення обумовив до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн не включати військовослужбовців, які:

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника) (підпункт 9.4 пункту 9);

вживати алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника) (підпункт 9.8 пункту 9).

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» внесено зміни до пункту 1, зокрема: слова «військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,», «співробітникам Служби судової охорони,» виключено та після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнено словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,».

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку №260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

За пунктом 3 розділу ХХХІV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 4 розділу ХХХІV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже, обов`язковою умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, що здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Таким чином, позивач як військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 №49 позивач вважається таким, що вибув у відрядження до ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця» (м. Краматорськ, Донецька область) на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України №10549 від 16.01.2023 з метою координації виконання завдань військовими частинами (підрозділами Сил територіальної оборони на ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») з 19 лютого 2023 року до окремого розпорядження.

Підставою для прийняття вказаного наказу стало саме бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2023 №760/3/1218дск, посвідчення про відрядження №175 від 18.02.2023 року.

При цьому, позивач, обґрунтовуючи наявність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 50000 грн., посилався на те, що у спірний період в зоні ведення бойових дій виконував бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України №10549 від 16.01.2023, з метою координації виконання завдань направлено до Сил територіальної оборони на ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Краматорськ, Донецька область) з 19 лютого 2023 року.

Слід вказати, що факт перебування позивача у зоні ведення бойових дій сторонами не заперечується.

Колегія суддів звертає увагу, що ключовим для встановлення обґрунтованості позовних вимог у даній справі є визначення конкретних завдань, які виконував позивач, перебуваючи у спірний період у зоні ведення бойових дій.

Зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги позивача встановлено, що останній як на підставу нарахування спірної винагороди посилається на фактичне перебування у зоні ведення бойових дій, не зазначаючи при цьому про виконання конкретних бойових завдань у зоні бойових дій.

Колегія суддів наголошує, що виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.

Суду не надано доказів на підтвердження конкретних проміжків часу, в яких саме позивач приймав участь у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 Постанови № 168. Визнання того, що позивач весь час приймав участь у зазначених діях та заходах не відповідає встановленому Постановою № 168 пропорційному підходу до визначення розміру додаткової винагороди.

У свою чергу позивачем інших доказів на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що здійснювались ним на підставі бойового розпорядження від 16.01.2023, окрім вказаних вище наказів щодо прибуття у зону ведення бойових дій не надано.

Так, відповідач зазначав, що у військовій частині НОМЕР_1 відсутнє документальне підтвердження участі позивача в період з 18.02.2023 по 21.03.2023 у бойових діях чи інших заходах, які дають право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 50000 грн. на місяць.

Крім того, позивач звернувся з рапортом до начальника штабу заступника командира Військової частини НОМЕР_1 (вх. № 11246 від 24.03.2023), яким просив посприяти у вирішенні проблемного питання та повідомив, що він звертався до адміністративного відділу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця» щодо видачі йому довідки про підтвердження виконання ним бойових (спеціальних) завдань у складі штабу угруповань військ (сил) в період його перебування у відрядженні з 19.02.2023 по 20.03.2023 оскільки йому було відмовлено у видачі такої довідки безпосередньо в ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ « ОСОБА_2 ».

В подальшому для вирішення даного питання командиром військової частини НОМЕР_1 було направлено лист до командувача ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та командувача ОСУВ « ОСОБА_2 » (вих. № 760/ГРЗГ/13685 від 09.06.2023) з проханням у сприянні у видачі підтвердження виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем у період його перебування у відрядженні до ОКП ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ «Хортиця», але відповідей на зазначений вище лист не отримано.

В свою чергу, як вже було зазначено вище, що передумовою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень відповідно до постанови КМУ № 168, є надходження від керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, визначених Міністром оборони України документів на підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах.

На підставі викладеного слід дійти висновку, що у Військової частини НОМЕР_1 не виник обов`язок по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 50000 грн, оскільки відповідні документи від командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до Військової частини НОМЕР_1 не надходили.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду у першої інстанції, що участь позивача у бойових діях підтверджується бойовим розпорядженням командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2023 №760/3/1218дск та посвідчення про відрядження №175 від 18.02.2023 є помилковими, адже накази, бойові розпорядження, журнали бойових дій, рапорти командира до відповідача від ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до Військової частини НОМЕР_1 не надходили.

Тоді як, судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, відтак, відсутня обов`язкова умова виникнення права на спірні виплати, що виключає задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко