Справа № 420/9170/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9170/20

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Качуренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 рокуу справі за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва до попереднього стану, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом демонтування самочинно добудованої частини балкону, а у разі відмови, привести до попереднього стану примусово за рахунок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що наявні докази доводять факт здійснення робіт з реконструкції балкону в квартирі за вищевказаною адресою, без жодних дозвільних документів, що посвідчували б право на проведення таких робіт. Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 235-01р від 16.06.2020 р. про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за рахунок власних коштів привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту, складеного КП «ОМБТІ та РОН» від 28.11.1997 року № 242пр-55-402, у десятиденний термін, шляхом демонтажу самочинно добудованої частини балкону.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року адміністративний позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти зазначають, що жодного припису їм не вручалось, огляд будинку та квартир не проводився, копію розпорядження Київської РДА їм також не було вручено, повідомлень від ПАТ «УКРПОШТА» щодо отримання листів у відділенні не отримували.

Також апелянт посилається на висновок експертизи від 23.12.2023 р. №029/2023, згідно якого привести квартиру за зазначеною адресою до попереднього стану, без нанесення пошкоджень приміщенням квартири, не можливо, з причин того, що реконструкція виконана шляхом втручання в несучі та огороджувальні конструкції будинку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наданих КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» на виконання ухвали суду від 08.12.2020 року, договору купівлі-продажу № 97.12-808 від 24.12.1997 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 від 28.11.1997 року, в квартирі наявний балкон площею 0,9 кв.м.

31.03.2020 року посадовими особами Київської районної адміністрації Одеської міської ради з виїздом на місце проведено обстеження, за результатами чого було встановлено, що проведено роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , шляхом збільшення балкону (приблизно до 2,5 кв.м.).

За результатом обстеження складено відповідний акт від 31.03.2020 року.

Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради листом від 14.05.2020 року за № 1743-08/23 повідомило позивача про те, що згідно із записом в реєстровій книзі 242пр-стор.55-р.№ 402 та станом на 31.12.2012 року право власності в комунальному підприємстві на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано по 1/2 частині квартири за « ОСОБА_1 , ОСОБА_3 » ОСОБА_4 вказано згідно із записом у реєстровій книзі який зроблений на російській мові) на підставі договору № 3712-808 купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.1997 року, зареєстрованого на спеціалізованій Біржі нерухомості. Дата реєстрації 26.03.1998 року.

Листом від 02.04.2020 р. № 01-11/1464 департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради повідомив позивача про те, що за даними архіву та відділу загального листування містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_3 в департаменті не зареєстровані.

Згідно з листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 06.04.2020 р. № 01-8/249вл, у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про проведення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

16.06.2020 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради прийняла розпорядження № 235-01р про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за рахунок власних коштів привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту, складеного КП «ОМБТІ та РОН» від 28.11.1997 року № 242пр-55-402, у десятиденний термін, шляхом демонтажу самочинно добудованої частини балкону.

Зазначене розпорядження направлено відповідачам засобами поштового зв`язку 19.06.2020 року, про що свідчать фіскальні чеки з ПАТ «Укрпошта».

Згідно з актом від 24.07.2020 року, що складений спеціалістами Київської районної адміністрації Одеської міської ради, копію розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.06.2020 року було розміщено на хвіртці між 4-м та 5-м поверхами, у зв`язку із тим, що немає вільного доступу до кв. АДРЕСА_1 .

Згідно з актом від 29.07.2020 року, що складений спеціалістами Київської районної адміністрації Одеської міської ради, посадовими особами Київської районної адміністрації Одеської міської ради встановлено, що відповідачами вимоги розпорядження від 16.06.2020 року № 235-01р не виконано.

З урахуванням встановлених обставин Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з позовом про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом демонтування самочинно добудованої частини балкону, а у разі відмови, привести до попереднього стану примусово за рахунок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції розглядаючи справу дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно пп. 3 п. "б" ч. 1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до п. 1.1. Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішення Одеської міської ради від № 1328-УІІ від 07.12.2016р. (зі змінами від 26.04.2017р.№ 1934-УІІ1 Київська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Київського району міста Одеси згідно із Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Пунктом 2.8. Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради встановлено, що у галузі будівництва райадміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан.

Пунктом 2.13 Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради визначено, що у галузі забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян райадміністрація звертається до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень.

Організаційні засади виявлення самочинного будівництва та взаємодії органів влади встановлюються Порядком взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №135 від 29.03.2018р. (далі Порядок № 135).

Відповідно до п. 2 Порядку № 135 виявлення фактів самочинного будівництва здійснюється із повідомлень про відповідні факти, які надходять від фізичних та юридичних осіб, або безпосередньо виконавчими органами Одеської міської ради, комунальними підприємствами, установами, закладами та організаціями Одеської міської ради, органами самоорганізації населення та іншими, визначеними законодавством України та цим Порядком суб`єктами, які в межах наданих повноважень здійснюють постійний контроль за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові території м. Одеси або здійснюють інші повноваження, в ході реалізації яких можуть бути виявлені факти самочинного будівництва.

Пунктом 5 Порядку № 135 передбачено, що за необхідності районна адміністрація Одеської міської ради спільно з представником відповідного комунального підприємства житлово-комунального сервісу Одеської міської ради та, за можливістю, із залученням представника особи, яка виявила факт самочинного будівництва, проводить обстеження об`єкта будівництва, про що складає акт (за формою, що додається) та здійснює фотофіксацію.

Пунктом 7 Порядку № 135 визначено, що районні адміністрації Одеської міської ради здійснюють заходи щодо виявлення фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішують питання щодо знесення самочинно збудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан шляхом видачі розпоряджень щодо демонтажу об`єктів самочинного будівництва на території відповідного району.

Згідно п. 8 Порядку № 135, у випадках виявлення самочинного здійснення внутрішньої реконструкції квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках, нежитлових будівлях та спорудах, реконструкції приміщень з прибудовою балконів від другого поверху та вище, мансардних поверхів, облаштування огорож, встановлення металевих гаражів без відповідних дозвільних документів, з відповідними позовами до суду звертається відповідна районна адміністрація Одеської міської ради (у разі невиконання розпорядження районної адміністрації).

Відповідно до п. 3.2 ДБН А. 2.2-3-2019 Склад та зміст проектної документації на будівництво будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Згідно п. 3.21 п. 3.2 ДБН А. 2.2-3-2019 Склад та зміст проектної документації на будівництво реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля". Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

За змістом частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил.

У цих випадках з позовом про зобов`язання особи провести перебудову може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

Відповідно до частин першої та другої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Аналіз положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI дає змогу дійти висновку, що такою встановлено перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення повноваження на пред`явлення позову про приведення самочинно реконструйованих об`єктів в первинний стан, а саме: - виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; - винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; - встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 815/2311/15 та від 09.07.2020 у справі № 463/4564/16-а.

Колегія суддів звертає увагу, що зверненню суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом, зокрема, про приведення об`єкту до попереднього стану, передує саме наявність вищезазначених обставин.

Тягар доказування наявності перелічених фактів та умов покладається на суб`єкта владних повноважень, що звертається до суду, проте їх перевірка здійснюється судом.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 300/214/19.

Колегія суддів зазначає, що аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави вважати, що зверненню до суду із позовом про приведення самочинного реконструйованої квартири в первинний стан повинно передувати встановлення факту невиконання відповідачем розпорядження протягом встановленого у ньому строку.

Водночас, для встановлення факту невиконання відповідачем розпорядження необхідно з`ясувати, чи було відповідачем таке розпорядження отримане, оскільки у іншому випадку у позивача є право здійснити відповідну перебудову у добровільному порядку або оскаржити відповідне розпорядження до суду, а звернення органу до суду фактично є передчасним.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з виявленням факту самочинного будівництва Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було винесено розпорядження №235-01р від 16.06.2020 року, яким зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 10-ти денний термін привести самовільно реконструйовані квартиру квартири АДРЕСА_1 у первинний стан.

Як встановлено в ході розгляду даної справи фактично розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради №235-01р від 16.06.2020 року не було вручено власникам квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказане підтверджується актом від 24.07.2020 року, складеним комісією у складі головними спеціалістами Київської районної адміністрації ОМР Косецький М.С., ОСОБА_5 , згідно якого вручити копію даного розпорядження не вдалося за можливе через те, що квартира була закрита. Також в акті зазначено про те, що дане розпорядження було залишено за адресою.

Крім того вбачається, що відповідно до розпорядження №235-01р від 16.06.2020 року надано строк для приведення квартири до первинного стану у 10-ти денний термін, тоді як акт про неможливість вручення розпорядження було складено співробітниками лише 24.07.2020 року.

Надання до суду позивачем доказів направлення зазначеного розпорядження поштою судом не приймаються, оскільки з наданих квитанції не можливо встановити, що саме було направлено позивачем, так як відсутній опис-вкладення в поштовий конверт.

Таким чином доказів вручення розпорядження №235-01р від 16.06.2020 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради до суду не надано. При цьому апелянти факт отримання останнього категорично заперечують.

Підсумувавши наведене, колегія суддів дійшла висновку про не доведення Київською районною адміністрацією факту отримання відповідачами розпорядження №235-01р від 16.06.2020 року, а відтак і не доведення того факту, що відповідач ухиляється від виконання розпорядження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України", Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Беєлерпроти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com Б.г.І. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість ("Москаль проти Польщі"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, interalia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Таким чином, відсутність доказів, що відповідачі були обізнані про існування розпорядження №235-01р від 16.06.2020 року, свідчить про порушення Київською районною адміністрацією встановленої законом процедури, передчасність звернення до суду з адміністративним позовом та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Також, як вже було вище зазначено, можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів.

Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В свою чергу матеріали адміністративної справи доказів винесення такого припису відповідним органом не містять.

При цьому суд встановив, що 25.12.2023 року експертом ОСОБА_6 складено висновок № 029/2023 в якому зазначено, що виходячи з результатів проведеного огляду збільшеного балкону в житловій кімнаті та влаштованого балкону в кухні квартири АДРЕСА_1 , та враховуючи в цілому їх технічний стан, відповідно до нормативно-правових актів у галузі будівництва, встановлено, що привести квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до попереднього стану, без нанесення пошкоджень приміщенням: квартири, не можливо, з причини того, що реконструкція виконана шляхом: втручання в несучі та огороджувальні конструкції будинку.

З огляду на все вищезазначене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином обставини, що склались у спірних правовідносинах, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постановлене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 грн., що підтверджується квитанцією 6386-8899-0204-2740 від 06.08.2024 р. та ОСОБА_2 сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 грн., що підтверджується квитанцією 5752-9636-4120-6289 від 06.08.2024 р., зарахування зазначених коштів до спеціального фонду державного бюджету України перевірено судом апеляційної інстанції, тому, враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колегія суддів вважає за необхідне стягнути з суб`єкта владних повноважень Київської районної адміністрації Одеської міської ради сплачений відповідачами судовий збір.

Керуючись ст.272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Київської районної адміністрації Одеської міської ради відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської районної адміністрації Одеської міської ради (, м.Одеса вул. Ак.Корольова, 9) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн., згідно квитанції квитанцією 6386-8899-0204-2740 від 06.08.2024 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської районної адміністрації Одеської міської ради (, м.Одеса вул. Ак.Корольова, 9) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн., згідно квитанції 5752-9636-4120-6289 від 06.08.2024 р.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 22 жовтня 2024 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова