Справа № 380/20485/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/20485/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив:

- Постанову про закінчення виконавчого провадження № 75705622 від 09.09.2024, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джусом Орестом Романовичем, - скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року по справі № 380/17171/23 визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у прийнятті від позивача декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути звернення позивача від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням висновків суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі № 380/17171/23 вказане рішення суду залишено без змін.

На думку позивача єдиним можливим способом належного виконання судового рішення є прийняття декларації ОСОБА_1 . Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області.

Повторний розгляд декларації без врахування висновків суду і відмова у її прийнятті не є належним виконанням рішення суду.

В заяві про відкриття виконавчого провадження Стягувачем зазначено висновки суду, які Боржник повинен врахувати при повторному розгляді декларації. Повторний розгляд декларації без врахування висновків суду і відмова у її прийнятті не є належним виконанням рішення суду.

Із заяви Боржника про закінчення виконавчого провадження та відповіді ГУ ДМС у Львівській області Артему Гладуну вбачається виключно факт повторного розгляду декларації Стягувача про відмову від іноземного громадянства. Натомість повторний розгляд декларації повинен бути здійснений з урахуванням висновків суду

У повторній відмові Боржник знову зазначає, що листи мзс рф підтверджують здійснення процедури припинення громадянства рф та містять роз`яснення щодо її оформлення. Боржник повторно наголошує, що перелік підстав для подачі особою декларації про відмову від іноземного громадянства є вичерпним, отже жодна інша підстава не може розглядатися як така, що є незалежною від особи причиною неподання документа про припинення іноземного громадянства.

Відповідач не врахував, що при повторному розгляді декларації Стягувача Боржник не врахував висновки суду, які його було зобов`язано врахувати та прийняв рішення, що є абсолютно протилежним тому, яке повинен був прийняти, виходячи з мотивувальної частини судового рішення.

Декларація Заявника не була розглянута з урахуванням висновків суду у справі та, як результат - не була прийнята замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Відтак, підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні. Виконавцем не було перевірено факт врахування цих висновків Боржником при повторному розгляді декларації Стягувача про відмову від іноземного громадянства, що призвело до винесення незаконної постанови. Завершення виконавчого провадження з підстав виконання рішення суду є протиправним.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 75705622, з виконання виконавчого листа №380/17171/23, виданого 02.07.2024 Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням висновків суду.

Державним виконавцем 09.08.2024, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам до відома та виконання за вихідним № 21385.

22.08.2024 у Відділ надійшла заява про закінчення виконавчого провадження (далі - Заява) від ГУ ДМС України у Львівській області від 20.08.2024 № 4601.08-11202/46.1-24, у якій боржником повідомлено, що на виконання рішення суду у справі № 380/17171/23 від 02.07.2024 Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, про що Головне управління повідомило стягувача - ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 28.05.2024 № 4601.08/14217-24/4601.05/7680-24, яке стягувач отримав особисто 05.06.2024.

До вищезазначеної Заяви боржником додано належним чином завірену копію відповіді ОСОБА_1 та докази відправлення та вручення даної відповіді стягувану.

26.08.2024 державним виконавцем скеровано вимогу в ГУ ДМС у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду № 380/17171/23 від 17.01.2024, а саме повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням висновків суду та у триденний строк повідомити державного виконавця про стан виконання вищезазначеного рішення.

У відповідь на вказану вимогу ГУ ДМС у Львівській області повідомило, що рішення суду виконане, а саме: повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства з урахуванням висновків суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2024 АСВП № 75705622 із належними підтвердженнями виконання рішення суду.

Окрім цього, Львівським окружним адміністративним судом була розглянута в порядку письмового провадження заява позивача подана в порядку статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії в адміністративній справі № 380/17171/23.

Судом було встановлено факт добровільного виконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного від 17.01.2024 у справі 380/17171/23, до відкриття виконавчого провадження, без вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення суду.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону, 09.09.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку скеровано сторонам, та, разом з оригіналом виконавчого листа у справі № 380/17171/23, на адресу Львівського окружного адміністративного суду за вихідним № 23500.

На думку відповідача рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/16128/23 боржником виконано в повному обсязі, що підтверджується ухвалою Львівського окружного суду у Львівській області від 02.09.2024 у справі № 380/17171/23.

Відповідно дії державного виконавця були вжиті в межах та в спосіб визначений Законом, а наведені позивачем доводи та міркування не відповідають дійсності та спростовуються наявними матеріалами виконавчого провадження. Вимоги Позивача є неправомірними, а тому такими, що не підлягають до задоволення.

Третя особа, проти позову також заперечила з підстав, що 22.08.2024 Головним управлінням до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було подано заяву про закінчення виконавчого провадження де роз`яснювалось, що Головним управлінням фактично в повному обсязі та до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження виконане рішення суду від 17.01.2024 у справі №380/17171/23, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Зокрема, Головне управління на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі № 380/17171/23, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024, повторно розглянуло звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, про що Головне управління повідомило стягувача - ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 28.05.2024 №4601.08/14217-24/4601.05/7680-24, яке стягувач отримав особисто 05.06.2024 згідно трекінгу відстеження відправлень Укрпошти.

Третя особа зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» від 20.08.2024 № 3897-IX (далі - Закон) врегульовується питання пролонгації строку на виконання зобов`язання припинити громадянство російської федерації на період дії в Україні воєнного стану для того, щоб після скасування або припинення воєнного стану такі громадяни змогли виконати взяте зобов`язання про припинення громадянства російської федерації.

Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону встановлює виключний перелік осіб, які мають право подати саме декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Натомість, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що «Громадяни Російської Федерації та громадяни Республіки Білорусь (крім осіб, зазначених у пункті 3 цього розділу), які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України «Про громадянство України» і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив».

Пункт 5 Закону набуває чинності з дня, наступного за днем його опублікування згідно пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону (опубліковано в Голос України від 24.08.2024 № 110), а саме 25.08.2024.

Таким чином, для належного завершення процедури набуття громадянства України станом на сьогодні позивач має встановлений законом пролонгований строк для припинення попереднього громадянства російської федерації.

Головне управління вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/17171/23 було виконане добровільно і в повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Це підтверджується листом про повторний розгляд звернення та його врученням позивачу, що виключає необхідність примусового виконання.

Головним управлінням було добровільно виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі № 380/17171/23 ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 04.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

09.09.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джусом Орестом Романовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 75705622.

Мотиви вказаної постанови наступні:

«Відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 суд враховує факт добровільного виконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 до відкриття виконавчого провадження, без вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення суду. Беручи до уваги вищезазначену ухвалу суду, а також враховуючи заяву про закінчення виконавчого провадження від 20.08.2024, до якої боржником додано копію відповіді ГУ ДМС у Львівській області Артему Гладуну, можна дійти висновку, що боржником рішення суду виконано в термін до відкриття виконавчого провадження. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних постанов з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 цього ж Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 39 цього ж Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

20.08.2024 ГУ ДМС України у Львівській області подало заяву про закінчення виконавчого провадження.

26.08.2024 державним виконавцем скеровано вимогу в ГУ ДМС у Львівській області з вимогою виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду № 380/17171/23 від 17.01.2024, а саме повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням висновків суду та у триденний строк повідомити державного виконавця про стан виконання вищезазначеного рішення.

05.09.2024 ГУ ДМС України у Львівській області надано відповідь відповідачу на вказану вимогу від 26.08.2024.

09.09.2024 відповідачем винесена спірна постанова про закінчення виконавчого провадження № 75705622.

Відповідач спірну постанову по суті обґрунтував лише висновками суду викладеними в згаданій вище ухвалі Львівського окружного суду у Львівській області від 02.09.2024 у справі № 380/17171/23.

Відповідач в спірній постанові не надав жодної оцінки обставинам про які зазначила третя особа у відповіді на вимогу виконавця від 26.08.2024 з приводу виконання рішення суду, а саме про те що:

«Звертаю Вашу увагу, що з 25.08.2024 набрали чинності окремі пункти Прикінцевих та перехідних положень цього Закону України № 3897. Зокрема, громадяни російської федерації та громадянам республіки білорусь, які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України «Про громадянство України» і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив».

Крім цього, суд зазначає наступне:

Згідно із ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалами від 01.10.2024 Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 380/17171/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України у справі № 380/17171/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій та призначено справу № 380/17171/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

На час прийняття рішення по даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 380/17171/23 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України у справі № 380/17171/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки зі змісту спірної постанови не вбачається, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови належним чином перевірив як факт виконання судового рішення боржником на момент винесення спірної постанови, так і не дослідив поважності невиконання такого чи виконання не в повному обсязі, тобто належним чином не скористався законодавчо закріпленими повноваженнями, а відтак постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Також, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача і третьої особи та враховуються аргументи позивач з наведених судом підстав.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розмір витрат які підлягають відшкодуванню на користь позивача суд бере до уваги що спірні правовідносини за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке їх регулює, підлягає вирішенню на основі типового застосування норм матеріального права, що на переконання суду свідчить про те, що витрати заявлені позивачем не є достатньо обґрунтованими та співмірними до позовних вимог.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи обсяг наданих доказів та їх достатність з огляду на вимоги КАС України, а також спосіб який обрано судом для захисту порушених прав позивача, суд вбачає підстави для відшкодування витрат пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 287, 295 КАС України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, пл. Маркіяна Шашкевича, 1, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, - задоволити повністю.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №75705622 від 09.09.2024 винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джусом Орестом Романовичем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, пл. Маркіяна Шашкевича, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, пл. Маркіяна Шашкевича, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 1000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі 22.10.2024 року.

Суддя Гавдик З.В.