Справа № 560/3813/24
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3813/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

22 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови незаконною та її скасування, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (МВС України) в якому просив:

-визнати незаконною та скасувати відмову Міністерства внутрішніх справ України, оформлену листом директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України №3550/49-2024 від 08 лютого 2024 року, щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документів відносно ОСОБА_1 для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі матеріалів, які направлені начальником Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" листом №33/43-2601 від 18 грудня 2023 року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документи відносно ОСОБА_1 для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі матеріалів, які направлені начальником Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" листом №33/43-2601 від 18 грудня 2023 року та повернуті до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" листом директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України №3550/49 від 08 лютого 2024 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, в період з 16.11.2012 - на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Хмельницькій області - начальника слідчого управління.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.10.2014 №2239о/с «По особовому складу», полковника міліції ОСОБА_1 , першого заступника начальника Управління МВС України в Хмельницькій області - начальника слідчого управління, згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 №1682-VII та пунктом 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановленням на військових облік).

Проте, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2022 у справі №822/4983/14 визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27.10.2014 №2239 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Управління МВС України в Хмельницькій області - начальника слідчого управління. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Хмельницькій області - начальника слідчого управління з 28.10.2014. Стягнуто з Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 по 14.09.2022 в розмірі 940396,56 гривень. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Так, наказом МВС України від 28.09.2022 №719 о/с ОСОБА_1 поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Хмельницькій області начальника слідчого управління, з 28.10.2014.

Листом №2898/121/12-2022 від 26.10.2022 Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області повідомила ОСОБА_1 , що наказом МВС України від 28.09.2022 №719 о/с ОСОБА_1 поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Хмельницькій області начальника слідчого управління, з 28.10.2014.

Наказом голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №9 о/с від 29.11.2022 «Про особовий склад» згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу XI Закону України Про національну поліцію полковника поліції ОСОБА_1 , першого заступника начальника Управління МВС України в Хмельницькій області - начальника слідчого управління, звільнено з запас Збройних Сил за п.64 г (через скорочення штатів), з 01.12.2022. Цим наказом встановлено вислугу років станом на 06.11.2015, яка складає 22 роки 02 місяці 13 днів. Встановлено вислугу років для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги станом на 06.11.2015, яка становить 22 роки 02 місяці 13 днів. Підставою для видання наказу зазначено рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2022 у справі №822/4983/14, наказ МВС України від 06.11.2015 №1388, рапорт ОСОБА_1 від 28.10.2022.

Однак, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі №822/4983/14 апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2022 - без змін.

За таких обставин, 04.03.2023 позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області з заявою видати наказ, яким внести зміни у наказ голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №9 о/с від 29.11.2022 в частині визначення вислуги років та вислуги років для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги, також визначити вислугу років та вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги станом на 01.12.2022.

Заява мотивована тим, що наказом Голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №9 о/с від 29.11.2022 неправильно визначено вислугу років та вислугу років для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги, оскільки вислуга років та вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги встановлена станом на 06.11.2015, а не станом на 01.12.2022.

Листом від 13.03.2023 відповідач повідомив про відсутність підстав для внесення змін в оскаржений наказ, оскільки згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" Закон України "Про міліцію" з 07.11.2015 визнаний таким, що втратив чинність. Тому, з 07.11.2015 працівник міліції, поновлений на неіснуючій посаді, не проходив та не міг проходити службу як особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також не міг виконувати службові обов`язки за посадою.

Проте, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 у справі №560/4457/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі №560/4457/23, визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області щодо розрахунку вислуги років та вислуги років для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у наказі голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області від 29.112022 №9 о/с станом на 01.12.2022, оформлену листом від 13.03.2023. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №9 о/с від 29.11.2022 в частині визначення вислуги років та вислуги років для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 станом 06.11.2015. Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області внести зміни до наказу голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області від 29.11.2022 №9 о/с, визначивши вислугу років та вислугу років для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 станом на 01.12.2022.

Наказом голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №3 о/с від 23.11.2023 «Про особовий склад» внесено зміни у наказ голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №9 о/с від 29.11.2022 та визначено вислугу років та вислугу років для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги полковника міліції ОСОБА_1 , першого заступника начальника слідчого управління, станом на 01.12.2022 - 29 років 03 місяці 07 днів. Підставою для видання наказу є рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 у справі №560/4457/23, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі №560/4457/23.

У грудні 2023 позивач звернувся до Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області для направлення директорові Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для призначення йому пенсії.

Начальник Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області направив директору Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2023 за вихідним №33/43-2601 листом Про направлення матеріалів для призначення пенсії матеріали для призначення пенсії за вислугу років полковника міліції ОСОБА_1 , 1976 року народження, першого заступника начальника УМВС України в Хмельницькій області - начальника слідчого управління, а саме:

-заяву про призначення пенсії на 1 аркуші в 2 примірниках;

- копію паспорта на 3 аркушах в 2 примірниках;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на 1 аркуші в 2 примірниках;

- наказ про особовий склад від 29.11.2022 №9о/с на 1 аркуші в 2 примірниках;

- наказ про особовий склад від 23.11.2023 №3 о/с на 1 в 2 примірниках;

- копію військового квитка на 2 аркушах в 2 примірниках;

- копію трудової книжки на 3 аркушах в 2 примірниках;

- розрахунок вислуги років для призначення пенсії на 1 аркуші в 1 примірнику;

- короткий розрахунок вислуги років для призначення пенсії на 1 аркуші в 1 примірнику;

- грошовий атестат на 1 аркуші в 2 примірниках;

- довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення на 1 аркуші в 2 примірниках;

- заяву про виплату пенсії на 1 аркуші в 2 примірниках;

- постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023 по справі №560/4457/23 на 7 аркушах в 1 примірнику;

- копію рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 по справі №560/4457/23 на 3 аркушах в 12 примірнику.

Також, директором Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України до Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області та позивачу направлено лист №3550/49-2024 від 08.02.2024, в якому зазначено, що у Департаменті пенсійних питань та соціального захисту міністерства внутрішніх справ України (Департамент) розглянуто заяву ОСОБА_1 , яка надійшла з документами від Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області щодо оформлення подання про призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ. За результатами розгляду повідомило про таке. Згідно зі статтею 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається зазначеним особам за умов, зокрема:

а)незалежно від віку, якщо ці особи звільнені зі служби у період з 01.10.2015 по 30.09.2016 і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

б) у разі досягнення на день звільнення зі служби 45 річного віку та за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Проте, на день звільнення зі служби (06.11.2015) вислуга років ОСОБА_1 в календарному обчисленні складала 22 роки 02 місяці 13 днів, він не досяг 45 річного віку та не мав 25 років страхового стажу, тому права на вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ він не має. При цьому, повідомили про те, що рішення судів виконуються в межах покладених судом зобов`язань.

Також, зазначили про те, що Міністерство внутрішніх справ України не було стороною в справі №560/4457/23 за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області, а тому в МВС не виникає жодних зобов`язань щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 у справі №560/4457/23. Відтак, підстав для оформлення подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 немає. Департамент повертає документи на ОСОБА_1 без виконання.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається зазначеним особам за умов, зокрема:

а) незалежно від віку, якщо ці особи звільнені зі служби в період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

б) у разі досягнення на день звільнення зі служби 45-річного віку та за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально виконавчій службі України.

Згідно ст. 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

При цьому, статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, при обчисленні вислуги років позивача, які мають враховуватися при призначення пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ, слід керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (Постанова №393).

Так, приписами пункту 1 Постанови №393 визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у п. ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

При цьому, положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, тоді як посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові у справі №805/3923/18-а від 03.03.2021.

У вказаній справі Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 та зазначив, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Таке правове регулювання та висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок, що визначена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням Закону №2262-ХІІ не суперечить.

Відповідно до ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Тобто, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Постанови №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

Крім того, наказом голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №3 о/с від 23.11.2023 «Про особовий склад» внесено зміни у наказ голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області №9 о/с від 29.11.2022 та визначено вислугу років та вислугу років для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги полковника міліції ОСОБА_1 , першого заступника начальника слідчого управління, станом на 01.12.2022 - 29 років 03 місяці 07 днів.

Вказаний наказ є чинним та у встановленому порядку не скасований, а тому, доводи відповідача про відсутність у позивача зазначеної в ньому вислуги є безпідставними.

Також, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 у справі №560/4457/23 заперечуються твердження відповідача щодо не досягнення позивачем 45 років на час звільнення зі служби органів внутрішніх справ України (06.11.2015), як і визначення 06.11.2015 датою звільнення.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Крім того, у апеляційній скарзі не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.