Справа № 596/1614/24
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. Справа № 596/1614/24

Провадження № 2-а/596/48/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді Лисюк І.О.

за участю секретаря Кузик М.Я.,

представника позивача адвоката Книша Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження провадження з викликом учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 - адвоката Книша Романа Васильовича до Головного управління Національної поліції в Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Книш Р.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та просить скасувати постанову серії ГБВ№649150 винесену 24 жовтня 2023 року ДОП СП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліці Сончинак Володимиром Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 51 грн..

Посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності.

Вважає, що дії працівника поліції щодо здійснення ним своїх повноважень по винесенні постанови про адміністративне правопорушення не відповідали вимогам закону. Він не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, вважає себе невинним, постанову серії ГБВ№649150 винесену 24 жовтня 2023 року ДОП СП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліці Сончинак Володимиром Ігоровичем необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи. Копію оскаржуваної постанови йому вручено не було і не отримував він її поштовим зв`язком.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 17 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Поновлено позивачу строк звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Книш Р.В. позовні вимоги підтримав повністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання сповіщені належним чином.

Відповідачу, через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Суд, заслухавши вступне слово сторони позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено, постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ№649150 винесену 24 жовтня 2023 року ДОП СП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліці Сончинак Володимиром Ігоровичем , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 51 грн..

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 24.10.2023 року ОСОБА_1 розпивав пиво ТМ «Закарпатське» в м.Золочів по вул. Воронецька, 12 на території залізничного вокзалу, чим порушив ст.15-2 ЗУ «Обмеження щодо споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв».

Відповідно до приписів ч.2 ст.178 КУпАП відповідальність за зазначеною статтею настає у разі повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, не надано оцінки складеним адміністративним матеріалам, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`ясовано: чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оскаржувана постанова є немотивованою, не містить посилання на докази, що підтверджують винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 178 КУпАП.

Аналіз обставин справи на предмет їх відповідності положенням законодавства свідчить про те, що відповідач формально підійшов до розгляду складеної відносно ОСОБА_1 постанови по справі про адміністративне правопорушення яка, на думку суду, у зв`язку із незаконністю та неправомірністю прийняття підлягає скасуванню.

В ході ж розгляду даної адміністративної справи представниками відповідача належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення його до відповідальності та відсутності доказів скоєння нею правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП,

При цьому, статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено, стороною відповідача не надано жодних доказів (фото, відео, тощо), які б підтверджували факти, викладенні в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ№649150 винесену 24 жовтня 2023 року ДОП СП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Сончинак Володимиром Ігоровичем .

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказаного у постанові серії серії ГБВ№649150 винесену 24 жовтня 2023 року, не підтверджується жодним доказом, оскільки доводи сторони позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 178 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. (Постанова КАС ВС від 14.05.2020 в справі №240/12/17).

Посилання на оскаржувану постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме собою описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

Також суд вважає необхідним зазначити наступне.

Як встановлено з матеріалів справи містять у собі відомості про наявність у ОСОБА_1 психічного захворювання, діагноз: олігофренія. Він є інвалідом ІІ групи загальне захворювання, довічно. (а.с.6).

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що відповідач в порушення ст.ст.33, 280 КУпАП не встановив обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо особи порушника. Не вирішив питання про залучення захисника для захисту інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду, у даному випадку, є доречним застосування аналогії закону, адже, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні, зокрема, щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права.

З врахуванням викладеного, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 178 КУпАП є недоведеним.

Така правова позиція висловлене в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

З врахуванням наведеного, адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.139 ч.5 п.2 КАС України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.02.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи загального захворювання, відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI (в редакції від 03.11.2022 року) звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як особа з інвалідністю 2 групи, тому відповідно до ст.139 ч.5 п.2 КАС України судовий збір підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Львівській області судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 178, 293 КУпАП, ст.90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , жителя: АДРЕСА_1 ) - адвоката Книша Романа Васильовича (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Національної поліції в Львівській області ( , м.Львів, площа Генерала Григоренка, 3, поштовий індекс 79007, ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ№649150 винесену 24 жовтня 2023 року ДОП СП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліці Сончинак Володимиром Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн..

Справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 178 КУпАП, закрити.

Стягнути в користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Львівській області судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Львівській області (юридична адреса місцезнаходження: (м.Львів, площа Генерала Григоренка, 3, поштовий індекс 79007, , ).

Повний текст рішення складено 23.10.2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК