Справа № 380/9525/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/9525/23 пров. № А/857/12240/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача Олішевського А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, прийняте суддею Крутько О.В. у м. Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся із позовом до Військової частини НОМЕР_2 (надалі В/Ч НОМЕР_2 , відповідач), Військової частини НОМЕР_3 (надалі В/Ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1 щодо не виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - Постанова №168); зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 за період з вересня 2022 по 20 січня 2023 у розмірі 30000 гривень щомісячно пропорційно в розрахунку на місяць; визнання протиправною бездіяльність щодо не виплати компенсації за невикористане речове майно; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію замість речового майна, що підлягало видачі згідно норм забезпечення за час військової служби; визнання протиправною бездіяльність щодо не виплати індексації грошового забезпечення за період з квітня 2022 по день виключення зі списків особового складу частини - 05 лютого 2023; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2022 по день виключення зі списків особового складу частини - 05 лютого 2023 із встановленням базового місяця для обчислення індексації - лютий 2023; визнання протиправною бездіяльність щодо не виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1 щодо не нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за 01.09.2022, 17.09.2022 та з 12.01.2023 до 20.01.2023 виходячи з розміру 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць; зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та В/Ч НОМЕР_2 виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 за 01.09.2022, 17.09.2022 та з 12.01.2023 до 20.01.2023 виходячи з розміру 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць; визнано протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1 щодо несвоєчасного нарахування грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік; зобов`язано В/Ч НОМЕР_2 виплатити грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували).

Судом встановлено, що причиною не нарахування та не виплати додаткової грошової винагороди позивачу за жовтень, листопад та грудень 2022 є встановлення факту відсутності його на військовій службі без поважних причин з 19.10.2022 до 12.01.2023.

Однак, в межах спірних правовідносин, відповідач підтвердив право позивача на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за 01.09.2022, 17.09.2022 та з 12.01.2023 до 20.01.2023.

Щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію замість речового майна, то позивач не вказав, які належні йому предмети речового майна не були фактично видані військовою частиною. Таким чином, позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими.

З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, то з травня 2022 по листопад 2022 (за жовтень 2022) вона нараховувалась, а з 19.10.2022 по грудень 2022 - не нараховувалась, оскільки не нараховувалось грошове забезпечення.

Щодо вимоги позивача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за січень-лютий 2023, то дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» призупинено, то починаючи з 01.01.2023 відсутній обов`язок нараховувати та виплачувати індексацію грошового забезпечення.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, то суд врахував, що В/Ч НОМЕР_1 здійснила нарахування допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, а проведення виплати таких допомог належить до компетенції В/Ч НОМЕР_2 .

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, В/Ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині постанову, якою відмовити в позові.

В апеляційній скарзі зазначає, що нормативно-правовими актами, чинними у спірні періоди, визначені конкретні умови та підстави, сукупність яких необхідна для прийняття законного рішення про нарахування і виплату військовослужбовцям додаткової винагороди.

В період з 01.09.2022 по 05.02.2023 позивач не брав особистої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, не виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), а тому не включався до рапортів командира підрозділу у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Водночас, довідка про безпосередню участь, на які посилається позивач, видана відповідно до Порядку від 20.08.2014 №413 та включає всі періоди перебування в районах ведення бойових дій (в т.ч. у випадках прибуття до розташування військової частини з метою оформлення відпусток тощо).

Звертає увагу на те, що позивачу при звільненні не було нараховано допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у зв`язку із відсутністю достатніх підстав.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 04 квітня 2022 на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», призваний у Збройні Сили України, проходив військову службу у В/Ч НОМЕР_1 , військове звання - сержант.

Наказом командира 214 окремого спеціального батальйону (по особовому складу) № 34-РС від 14.08.2022 сержанта ОСОБА_1 , командира бойової машини командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти, увільнено від займаних посад і зараховано в розпорядження командира 214 окремого спеціалізовано батальйону з 14 серпня 2022 відповідно до підпункту 12-1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (з адміністративної діяльності) № 215-АД від 31.08.2022 зобов`язано помічника командира В/Ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи зупинити нарахування грошового забезпечення за день, в який вчинено правопорушення, не включати до наказу про виплату додаткової винагороди за серпень 2022, зупинити нарахування премії за серпень 2022 у повному обсязі (№ 28) сержанту ОСОБА_1 .

На підставі наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 22.11.2022 № 405-АД проведено службове розслідування за фактом неприбуття з відпустки військовослужбовця призваного по мобілізації сержанта ОСОБА_1 . В ході службового розслідування встановлено, що сержант ОСОБА_1 19.10.2022 не прибув з відпустки за станом здоров`я до В/Ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 167-ОД від 16.12.2022 за порушення вимог статей 11,12,14 Статуту внутрішньої Служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовця призваного по мобілізації сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення сувора догана із занесенням до службової картки військовослужбовця, наказано помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальника служби відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зі змінами) військовослужбовця призваного по мобілізації сержанта ОСОБА_1 не включати до наказу про виплату додаткової винагороди, не нараховувати премію за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень, листопад та грудень 2022, не нараховувати грошове забезпечення за час відсутності на військовій службі без поважних причин з 19.10.2022.

Наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 33-ОД від 04.02.2023 за порушення вимог статей 11,12,14 Статуту внутрішньої Служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовця призваного по мобілізації сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення сувора догана із занесенням до службової картки військовослужбовця, наказано помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальника служби відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зі змінами) військовослужбовця призваного по мобілізації сержанта ОСОБА_1 не включати до наказу про виплату додаткової винагороди, не нараховувати премію за особистий внесок у загальні результати служби за січень 2023 року, не нараховувати грошове забезпечення за час відсутності на військовій службі без поважних причин з 26.01.2023 по 03.02.2023.

Згідно карток особового рахунку військовослужбовця сформованих В/Ч НОМЕР_2 та НОМЕР_4 , довідки про суми нарахованого грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 за час проходження військової служби у В/Ч НОМЕР_1 з 09.05.2022 по 05.02.2023, позивачу нараховано і виплачено у травні 2022 та у першій половині червня 2022 грошове забезпечення В/Ч НОМЕР_2 , та з другої половини червня 2022 до листопада 2022 (за жовтень - до 19.10.2022) та у січні, лютому 2023 у розмірах і за видами, які вказані у цих картках і довідках.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, суд не надає оцінки рішенню суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

З приводу позовної вимоги щодо нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 від 28 лютого 2022, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 ч.1-4 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (надалі - Закон 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (надалі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Так, п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі як і раніше - Постанова №168).

Відповідно до п.1 цієї Постанови №168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 (далі Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29), яке застосовується з 01.06.2022 та визначає умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Згідно з п. 5 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.

Підпунктом 9.4 пункту 9 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. не включати військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за процедурою, встановленою вищенаведеними приписами Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, встановлено ряд підстав для не включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у конкретному місяці, зокрема, у разі самовільного залишення місця служби.

Пунктом 14 Розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували), - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Як вбачається із довідки про суми нарахованого грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 додаткова грошова винагорода у спірний період з вересня 2022 по 20.01.2023 не нараховувалась та не виплачувалась.

Причиною не нарахування та не виплати такої винагороди за жовтень, листопад та грудень 2022 є встановлення факту відсутності позивача на військовій службі без поважних причин з 19.10.2022 до 12.01.2023.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що позивач не оскаржив наказ, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не оспорив встановлені під час службового розслідування обставини щодо самовільного залишення місця служби в умовах воєнного стану.

Разом з тим, згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України виданої В/Ч НОМЕР_5 від 13.11.2023 № 2716 сержант ОСОБА_1 в період з 09.07.2022 по 30.08.2022, з 01.09.2022 по 01.09.2022, з 17.09.2022 по 17.09.2022, з 12.01.2023 по 26.01.2023, з 03.02.2023 по 05.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відтак, враховуючи згадану довідку, позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за 01.09.2022, 17.09.2022 та з 12.01.2023 до 20.01.2023.

Покликання апелянта п.4 розділу ХХХIV наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 (діє з 01.02.2023), яким передбачений перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на час існування спірних правовідносин такий ще не набрав чинності.

З приводу позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, колегія суддів враховує, що відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.1 Р.XXIII Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з п.1 Р.XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Із карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 та довідки про суми нарахованого грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 вбачається, що за час проходження військової служби у В/Ч НОМЕР_1 з 09.05.2022 по 05.02.2023 допомога на оздоровлення за 2022 рік та допомога на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік позивачу не виплачувалась.

Разом з тим, згідно з копією наказу № 85 командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2024, яким змінено пункт 1 наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2023 № 36, позивачу належить виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік в сумі 15093,80 грн та грошову допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік відповідно до наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 в сумі 7546,90 грн.

Доказів щодо скасування такого наказу не надано, як і не надано жодних доказів передання такого наказу для реалізації до В/Ч НОМЕР_2 , на фінансовому забезпеченні якої перебуває В/Ч НОМЕР_1 , та доказів проведення виплати допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що В/Ч НОМЕР_1 здійснила нарахування допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, а проведення виплати таких допомог належить до компетенції В/Ч НОМЕР_2 .

Покликання апелянта про відсутність підстав для виплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2022 рік та допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік спростовуються наявністю наказу № 85 командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2024.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_3 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі №380/9525/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 22.10.2024.