Справа № 760/174/21
Суддя: Аксьонова Н. М.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №760/174/21
Провадження №2-а/760/487/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

06 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кухарчук А.Ю. звернулася до суду з позовом до Київської митниці Державної митної служби України, про скасування протоколу про порушення митних правил та постанови про порушення митних правил, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати протокол про порушення митних правил №1797/10000/20 від 20 листопада 2020 року, винесений головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_2;

- визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №1797/10000/20 від 24 грудня 2020 року, винесену Київською митницею Державної митної служби України про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 613 086,72 грн, а справу про порушення митних правил закрити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 листопада 2020 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_2 винесено Протокол про порушення митних правил №1797/10000/20.

24 грудня 2020 року Київською митницею Державної митної служби України за результатами розгляду Протоколу №1797/10000/20 від 20 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 , у минулому директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНМЕД», винесено Постанову про порушення митних правил №1797/10000/20, якою позивачку визнано винною у вчиненні порушені митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 613 086,72 грн.

Позивач зазначає, що оскаржувані протокол і постанова винесені із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, під час їх складення було допущено необ`єктивність та неповнота дослідження обставин справи, а висновки, які містяться в них не відповідають фактичним обставинам, що є підставою для їх скасування. Позивач наголошує, що у даній ситуації відповідач усупереч всім розумним принципам та правилам, розпочав дії щодо фактичного переслідування ТОВ «ВІНМЕД» з метою знайти будь-яке порушення для притягнення його до відповідальності за надуманих протиправних обставин.

На момент митного оформлення товарів згідно вимог частини шостої статті 255 МК України у відповідача не було зауважень до документів та розмірів сплачених митних платежів, у зв`язку з чим товар був випущений на митну територію України з оформленням митної декларації, а Протокол про порушення митних правил від 20 листопада 2020 року та Постанова за результатами розгляду такого протоколу складені вже через більш ніж два роки після ввезення товару на митну територію України, і щодо особи, яка вже понад два роки не є керівником підприємства, яка ввозила товар на митну територію України.

Так, ТОВ «ВІНМЕД» () створене 13 лютого 2013 року, з 16 липня 2018 року по 19 грудня 2019 року позивач працювала на посаді директора товариства.

У компанії є ексклюзивна довіреність від виробника медичних товарів виробництва компанії Caire Inc. (США), яка видана від 29 червня 2018 року.

Відповідно до укладеного зовнішньоекономічного договору №2 від 18 травня 2018 року між ТОВ «ВІНМЕД» та компанію DOSTAWCA MEDYCZNY sp. z о.о. (ul.Humanska 8/3, 00-789 Warsawa, Poland) було оформлено замовлення на 18 концентраторів кисневих медичних «NewLife Intensity 10», на підставі якого було оформлено інвойс №006 від 18 грудня 2018 року.

На підставі МД типу ІМ40ДЕ №UA100110/2018/371236 від 28 грудня 2018 року ТОВ «ВІНМЕД» здійснено розмитнення та ввезення на територію України виробів медичного призначення, апаратура для кисневої терапії - концентратор кисневий медичний «NewLife Intensity 10» у кількості 18 шт., виробник CAIRE Inc., країна виробництва США.

Загальна вага брутто 473,4 кг, нетто 931 кг, одержувачем якого виступало ТОВ «ВІНМЕД», вартість згідно Інвойсу становить 57 280,00 дол. США.

Позивач наголошує на тому, що товар, ввезений на митну територію України, мав Європейський сертифікат якості, а тому відповідно до вимог статтею 1, 45 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» ТОВ «ВІНМЕД» мало право як уповноважена особа виробника видавати Декларацію про відповідність товару, яка була надана під час розмитнення товару.

Крім того, позивач зазначила, що не отримала жодної повістки, оформленої у відповідності до вимог статті 509 МК України. Також, зазначає про відсутність повноважень у особи, яка ініціювала процедуру притягнення її до відповідальності за порушення митних правил, оскільки відносно ОСОБА_2 у Шевченківському районному суді міста Києва перебуває в провадженні кримінальна справа №761/302/19 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України. Серед іншого, зауважує про закінчення строків накладення адміністративних стягнень.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03 березня 2021 року представником Київської митниці Держмитслужби - Келеберденко В.В. подано до суду відзив, в якому він заперечує проти задоволення позову.

Посилається на те, що протокол про порушення митних правил №1797/10000/20 складено посадовою особою, яка згідно з посадовими обов`язками уповноважена на це. Системний аналіз МК України свідчить, що протокол не є нормативно-правовим чи індивідуальним актом, який може бути оскаржений в порядку адміністративного судочинства, оскільки є частиною провадження у справі про порушення митних правил.

По суті виявлених порушень повідомив, що листом від 03 липня 2020 року №802 органом з оцінки відповідності Державним підприємством «Український медичний центр сертифікації» не надано інформації щодо видачі сертифікатів про відповідність згідно декларації про відповідність від 19 грудня 2018 року №UA.TR.753.D.38537628/MD-14/DEC, на товар «апаратура для кисневої терапії - концентратор кисневий медичний «NewLife Intensity 10» с/н: СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ». Саме ненадання уповноваженим представником підтверджуючих документів в тому числі під час митного оформлення, а саме - сертифікату про відповідність, свідчить про порушення процедури визначення Тезнічним регламентом та не дає право застосування ставки ПДВ у розмірі 7 %.

Таким чином, датою виявлення порушення є 09 липня 2021 року, коли митниця отримала лист від 03 липня 2020 року №802.

Відповідно до ст. 193.1 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України медичних виробів, які відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

Для застосування 7 відсотків ставки податку на додану вартість (ст. 193 Податкового кодексу України), є неухильне дотримання вимог Технічних регламентів покладених на уповноваженого представника, оскільки з моменту перетину митної території України, медичні вироби стають об`єктом ринкового нагляду.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір №2 від 18 травня 2018 року;

- інвойс 18 грудня 2018 року №022;

- CMR від 27 грудня 2018 року №0078927;

- декларацію про відповідність, яка не відповідає технічному регламенту на медичні вироби від 19 грудня 2018 року №UA.TR.753.D.38537628/MD-14/DEC.

Під час перевірки документів встановлено, що на підтвердження відповідності товарів вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 02 жовтня 2013 року (далі - ТР), подана Декларація про відповідність від 26 липня 2020 року, яка складена під цілковиту відповідальність уповноваженого представника, але доручення від виробника «CAIRE Inc.» (США) на уповноваженого представника не надано.

Подана до митного оформлення декларація підписана директором ТОВ «Вінмед» Лукіною Н.Ю.

З декларації про відповідність від 19 грудня 2018 року №UA.TR.753.D.38537628/MD-14/DEC, яка складена директором ОСОБА_1 , наданої до митного оформлення вбачається, що цей документ виданий з порушенням порядку проведення процедури відповідності, передбаченої у додатку 5 до ТР, оскільки орган з оцінки відповідності для проходження процедури оцінки відповідності не залучався.

Згідно маркування на виробі знак відповідності вимогам технічного регламенту не містить позначення щодо ідентифікаційного коду органу оцінки відповідності.

Таким чином, декларація про відповідність вимогам ТР була складена безпідставно. Відповідність кисневих концентраторів вимогам технічному регламенту не доведена встановленими процедурами.

Саме не надання уповноваженим представником підтверджуючих документів в тому числі під час митного оформлення, а саме - сертифікату про відповідність свідчить про порушення процедури визначеної Технічним регламентом та не дає право застосування ставки ПДВ у розмірі 7 відсотків.

Отже, не підтвердженим уповноваженим представником виробника ввезено на митну територію України товар - концентратори кисневі медичні, які містять неправдиві відомості щодо відповідності вимогам Технічного регламенту медичних виробів та введення виробу в обіг, що призвело до неправомірного звільнення від сплати митних платежів.

Таким чином, відповідач вважає, що в діях керівника ТОВ «ВІНМЕД» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, а саме надання до митного оформлення безпідставно виданої Декларації про відповідність, яка видається під цілковиту відповідальність виробника на підставі сертифікату відповідності про проведення відповідних випробувань, що призвело до неправомірного застосування ставки ПДВ у розмірі 7 відсотків, яким відповідно до законів України обкладаються товари медичного призначення під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

У зв`язку з вчиненням дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у повному розмірі за ставкою ПДВ у розмірі 20 %, посадовою особою Митниці відносно керівника ТОВ «ВІНМЕД» ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил від 20 листопада 2020 року за ознаками ст. 485 МК України.

11 березня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кухарчук А.Ю. подала відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав.

23 квітня 2021 року представником Київської митниці Держмитслужби - Келеберденко В.В. подано до суду заперечення на відповідь на відзив, який за змістом тотожний відзиву.

Ухвалою від 24 жовтня 2024 року судом закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України в частині вимог про визнання протиправним та скасування протоколу про порушення митних правил №1797/10000/20 від 20 листопада 2020 року, винесеного головним державним інспектором відділу оперативного реагування № 1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Митниці, ОСОБА_2 .

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Установлено, що на підставі електронної митної декларації №UA100110/2018/371236 від 28 грудня 2018 року, складеної ФОП ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 , на підставі договору про надання послуг митного брокера від 08 червня 2018 року, укладеного з ТОВ «ВІНМЕД», та поданої до відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-Столичний», здійснено розмитнення та ввезення на територію України виробів медичного призначення, апаратура для кисневої терапії - концентратор кисневий медичний, модель «NewLife Intensity 10» с/н: СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, СВВ, у кількості 18 шт., виробник CAIRE Inc., країна виробництва США.

Загальна вага брутто 473,4 кг, нетто 931 кг, одержувачем якого виступало ТОВ «ВІНМЕД», вартість згідно Інвойсу становить 57 280,00 дол. США.

20 листопада 2020 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_2 винесено протокол про порушення митних правил №1797/10000/20, за результатами розгляду якого 24 грудня 2020 року митницею відносно колишнього директора ТОВ «ВІНМЕД» ОСОБА_1 винесено постанову про порушення митних правил, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 613 086,72 грн.

Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, вважає постанову необґрунтованою та незаконною, через відсутність події та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.72 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, згідно з частиною першою статті 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами статті 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, підставою для винесення оскаржуваної постанови про порушення митних правил стала відсутність у декларанта українських сертифікатів на відповідність кисневих концентраторів вимогам технічного регламенту.

Відповідно до пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України медичних виробів, які відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

Для застосування 7 % ставки податку на додану вартість (стаття 193 Податкового кодексу України), є неухильне дотримання вимог Технічних регламентів покладених на уповноваженого представника, оскільки з моменту перетину митної території України, медичні вироби стають об`єктом ринкового нагляду.

З матеріалів справ вбачається, що разом із митною декларацією позивачем до митниці були надані наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір №2 від 18 травня 2018 року, укладений між ТОВ «ВІНМЕД» (Україна) та компанією DOSTAWCA MEDYCZNY sp. z о.о. (ul.Humanska 8/3, 00-789 Warsawa, Poland);

- інвойс 18 грудня 2018 року №006;

- CMR №0078927 від 27 грудня 2018 року;

- Декларація про відповідність, яка не відповідає технічному регламенту на медичні вироби UA.TR.753.D.38537628/MD-14/DEC від 19 грудня 2018 року.

- фото маркування.

На підтвердження відповідності товарів вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 02 жовтня 2013 року, подана Декларація про відповідність UA UA.TR.753.D.38537628/MD-14/DEC від 19 грудня 2018 року, яка складена під цілковиту відповідальність уповноваженого представника, але доручення від виробника CAIRE Inc. (США) на уповноваженого представника не надано.

Позивач на підтвердження відповідності кисневих генераторів вимогам технічного регламенту, надала наступні документи:

- сертифікат ЄС схвалення повної системи забезпечення якості Додатку 2, за винятком розділу 4 Директиви № 93/42ЕЕС про медичні вироби (щодо медичних виробів) для виробів 3, виданий компанією GMED від 30 серпня 2017 року, дата набрання чинності з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року (з перекладом тексту);

- сертифікат ЄС схвалення повної системи забезпечення якості Додатку 2, за винятком розділу 4 Директиви №9 3/42ЕЕС про медичні вироби (щодо медичних виробів) для виробів 3, виданий компанією GMED від 27 березня 2019 року, дата набрання чинності з 27 березня 2019 року до 31 серпня 2020 року (з перекладом тексту);

- сертифікат ЄС схвалення повної системи забезпечення якості Додатку 2, за винятком розділу 4 Директиви № 93/42ЕЕС про медичні вироби (щодо медичних виробів) для виробів 3, виданий компанією GMED 27 квітня 2020 року, дата набрання чинності 27 квітня 2020 року по 26 травня 2024 року (з перекладом тексту).

Проаналізувавши ці документи, з урахуванням вимог ч.2 ст.3, ст.45 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» щодо пріоритетності застосування вимог міжнародних договорів та визнання документів про відповідність вимогам технічних регламентів, що проведені в інших державах на момент ввезення на митну територію України та заповнення електронної митної декларації для застосування ставки податку у розмірі 7 %, суд доходить висновку про відсутність потреби проведення оцінки відповідності за національними стандартами та технічними регламентами, а необхідним є документ - гарантія особи виробника чи уповноваженої виробником особи, що такі вироби відповідають національним стандартам.

Відповідно до положень статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце при наявності спеціальної протиправної мети дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення характеризується виключно умисною формою вини, оскільки при декларуванні особа має усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено наведеною правовою нормою, полягає у заявленні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; заявленні неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; надання документів, що містять такі відомості; несплата митних платежів у строк, встановлений законом; інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною в постановах від 06 листопада 2018 року в справі №607/15295/15-а, від 22 травня 2020 року в справі №751/1477/17.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України, необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/ або надання документів, що містять неправдиві відомості, та наявність прямого умислу, що, в свою чергу, відповідачем не доведено і судом під час розгляду справи не встановлено.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої 1 статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. Відтак, вимога про визнання протиправною постанови про порушення митних правил №1797/10000/20 від 24 грудня 2020 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з урахуванням розміру судового збору, встановленого у постанові Велика Палата Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування протоколу про порушення митних правил та постанови про порушення митних правил задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1797/10000/20 від 24 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Київська митниця Державної митної служби України, , місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова