Справа № 730/834/24
Суддя: Ріхтер В. В.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/834/24
Номер провадження2-адр/730/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ріхтера В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників заяву представника ОСОБА_1 Рейніша В.А. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (у порядку ч. 5 ст. 287 КАС України),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебувала адміністративна справа № 730/834/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (у порядку ч. 5 ст. 287 КАС України.

Рішенням суду від 16.10.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця начальника Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вариводи Н. щодо звернення стягнення на пенсійні кошти, стипендію, матеріальну допомогу ОСОБА_1 в сумі 16353,78 гривень з рахунку/картки НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 . Зобов`язано Борзнянський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути ОСОБА_1 неправомірно стягнуті пенсійні кошти, стипендію, матеріальну допомогу у сумі 16353,78 гривень, які були стягнуті з рахунку/картки НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 . Знято арешт з рахунку/картки НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 з коштів у сумі 16353,78 гривень, що надійшли на вказаний рахунок як пенсійні кошти, стипендія, матеріальна допомога. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

21.10.24 представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву про ухвалення додаткового рішення про судові витрати, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши надані докази, матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

У даній справі немає необхідності виклику сторін, а тому суд ухвалює судове рішення за заявою ОСОБА_2 в тому самому порядку, що й остаточне судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У силу вимог ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України, представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 КАСУ, представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Стаття 4 КАСУ вказує, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У цій справі судом встановлено, що представник позивача Рейніш Л.В. діє на підставі договору № 5/2024 від 27.06.2024 року та додаткової угоди № 1 від 27.06.2024 року (а.с. 4, 5).

Згідно вказаного договору, ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем.

Предметом договору є юридична-консультативна допомога, представницькі послуги по захисту та представництву прав та інтересів ОСОБА_1 на території України в судах, а також інших державних та недержавних органах, установах, перед фізичними та юридичними особами та ФОП. Предметом додаткової угоди № 1 є юридична-консультативна допомога, представницькі послуги по захисту та представництву прав ОСОБА_1 у адміністративній справі до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо визнання дій протиправними щодо звернення стягнення з рахунку ОСОБА_1 .

Одночасно із цим, представник позивача Рейніш Л.В. діє на підставі довіреності від 07.03.2023 року (а.с. 6/зворот, 54, 65, 76, 132/зворот).

Таким чином, ОСОБА_3 , у цій справі, не надав суду доказів, що він є (має статус) адвокатом чи здійснював представництво відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Обмірковуючи заяву представника позивача, суд виходить з того, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу саме адвоката.

При цьому, суд керується висновками Верховного Суду - витрати на послуги, надані юристами, які не є адвокатами, відшкодуванню не підлягають (постанова КАС ВС від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15).

Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані (пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19).

Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

У цій справі юридичну консультацію позивачеві надавав ФОП, який не є адвокатом. Тож, у задоволенні клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу слід відмовити.

Судом не враховується практика Верховного Суду, на яку посилається представник позивача, оскільки остання стосується відшкодування витрат на правничу допомогу, яку надавали саме адвокати, тобто вказана практика не є релевантною до цієї справи.

Враховує суд й те, що за змістом своєї заяви при її обґрунтуванні представник посилається саме на Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», хоча не надає доказів того, що він здійснював представництво позивача саме як адвокат.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 Рейніша В.А. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (у порядку ч. 5 ст. 287 КАС України) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ріхтер В.В.