Справа № 160/25557/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 жовтня 2024 рокуСправа № 160/25557/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №8810 від 03 травня 2022, яким скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області видати нову посвідку на тимчасове проживання в Україні громадянину Арабської Республіки Египет ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали шляхом подання до суду:

- вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази їх поважності.

На виконання вимог ухвали суду від 30.09.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника позивача адвоката Ткаченка О.В., 14.10.2024 року надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, а також уточнена позовна заява.

В обгрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду вказано, що 03.05.2022 Головним управлінням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої на ім`я громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , згідно із підпунктом 2 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322. Також, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) було прийнято рішення від 22 червня 2022 року про відмову в перетині державного кордону на в`їзд в Україну громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 . Цього ж дня складено акт про вилучення посвідки на тимчасове проживання в Україні №800218583. ОСОБА_1 перебуваючи за межами України навіть не знав та не міг знати, що йому ГУ ДМС України у Дніпропетровській області скасовано посвідку на тимчасове перебування в Україні. Враховуючи той факт, що рішення заступника начальника УДМС України в Дніпропетровській області про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 винесено 03 травня 2022 року, а сам ОСОБА_1 в цей час був відсутній на території України, тобто з грубим порушенням прав останнього в частині позбавлення його можливості бути присутнім при розгляді справи та здійснення свого захисту і спростування підстав для такого рішення. Вказані дії потягли за собою протиправні дії, допущені співробітниками прикордонного Карпатського загону при прийнятті рішення 22 червня 2022 року про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства, які також полягали у грубому порушені прав ОСОБА_1 , які також навіть не ознайомили останнього з рішенням УДМС України в Дніпропетровській області. Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 ані теоретично ані фактично не знав та не міг знати про скасування ДМС України в Дніпропетровській області йому посвідки на тимчасове перебування в Україні. У зв`язку із викладеним, представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Дослідивши надані на виконання вимог ухвали суду від 30.09.2024 року документи, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у ч.2 ст.122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, предметом спору у даній справі є рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 03.05.2022 року №8810, яким ОСОБА_1 скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Як було встановлено судом, в матеріалах справи міститься копія Рішення від 22.06.2022 року, складеного начальником 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 про те, що уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в`їзд громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , на підставі статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» з причин того, що є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну від 17.05.2022 року, Державна міграційна служба України (ГУ ДМС у Дніпропетровській області), терміном на 3 роки.

Другий примірник вказаного рішення було отримано особисто позивачем 22.06.2022 року, про що свідчить його підпис на вказаному рішенні.

Тобто, шестимісячний строк звернення до суду за поновленням порушених прав обчислюється не з дня, коли адвокат звернувся із запитом до відповідача (26.03.2024 року), а з дня, коли особа-позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (тобто, з 22.06.2022 року).

Однак до суду з даним позовом позивач звернувся лише 23.09.2024 року, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення, що передбачено ч.2 ст.122 КАС України.

Слід звернути увагу, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, яким чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позивачу недостатньо лише посилатись на необізнаність про порушення прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, підтверджені відповідними та належними доказами.

В той же час, триваюча пасивна поведінка позивача не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної можливості знати про стан своїх прав та інтересів.

Разом з тим, представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду (від 14.10.2024 року), на обгрунтування поважності причини пропуску строку звернення до суду вказано фактично ті ж обставини, що і у позовній заяві (від 23.09.2024 року), а посилання на те, що ОСОБА_1 ані теоретично ані фактично не знав та не міг знати про скасування ГУ ДМС України у Дніпропетровській області посвідки на тимчасове перебування в Україні від 03.05.2022 року №8810, суд не приймає до увагу, оскільки, як вже було встановлено судом раніше, та підтверджено матеріалами справи, позивачем не заперечується факт того, що саме 22.06.2022 року у нього в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів Будомєж» було вилучено посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видану 12.07.2021 року, у зв`язку із прийняттям рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про скасування посвідки на тимчасове проживання. Тобто, про вказані обставини, позивачу стало відомо ще 22.06.2022 року, однак до моменту укладання договору про надання правничої допомоги №б/н від 16.02.2024 року, позивач самостійно не звертався (в тому числі і через консульські установи) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про отримання рішення, яким йому скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні (листи-звернення, відповідь або відмова відповідача на таке звернення, тощо), тобто, не вчиняв будь-яких дій для відновлення його порушених прав, що свідчить про неповажність пропуску строку звернення до суду.

Інших поважних причин разом з їх доказами, до суду надано не було, що вказує на невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху, а отже у суду відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 30.09.2024 року про залишення позову без руху.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, позов слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева