Справа № 460/5079/24
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2024 року м. Рівне №460/5079/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач), в якому просив:

-визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та скасувати вимогу про необхідність сплати боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-0237-1700 від 05.02.2024;

-зобов`язати відповідача зарахувати у рахунок майбутніх платежів з сплати єдиного податку безпідставно стягнуту з позивача 04.04.2024 суму у розмірі 1664,61 грн., зробивши відповідний перерахунок, та виконати відповідні коригування сум в особистому кабінеті платника податків позивача ОСОБА_1 ;

-стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 3000000 (три мільйони) грн.

Мотивуючи вимоги позову ОСОБА_1 зазначав, що вимога про необхідність сплати боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-0237-1700 від 05.02.2024 на суму 1664,61 грн. є протиправною, з огляду на безпідставні висновки податкового органу про наявність у позивача боргу з єдиного податку за березень 2021 року. Позивач повідомляв про належну сплату ним єдиного податку, зокрема, за березень 2021 року та допущення банком помилки при проведенні такого платежу у частині зазначення його призначення. Наголошував, що обов`язок платника зі сплати податків вважається виконаним із часу подання ним до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування коштів до бюджетної системи України чи внесення через касу банку готівкових коштів. При цьому, платник не несе відповідальності за дії або бездіяльність банківських та фінансових установ. Моральна шкода, яку позивач оцінює у 3000000 грн., полягає у тому, що позивач постійно нервує (негативні емоції, стрес), має психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення державним органом його права на мирне володіння майном (грошовими коштами), визначене ст.1 Першого Протоколу Конвенції, якого (права на мирне володіння майном) відповідач хотів позбавити позивача шляхом незаконного присудження штрафних санкцій. Недовіра та розчарування у протиправних діях державного органу завдала відчутої зміни психологічного стану позивача, виникнення недовіри до представників державних органів у цілому. Також вказував, що він отримує постійні моральні страждання (негативні емоції, нервування, стрес) по факту зміни звичайного способу життя, що викликано необхідністю захисту порушених прав у суді, витрачанням багато часу на складання документів для подання до суду. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 03.06.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

04.07.2024 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС у Рівненській області, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначала на обґрунтування такої позиції про те, що за період з 2021-2023 ФОП ОСОБА_1 самостійно визначено до сплати єдиного внеску згідно поданих звітних документів за 2021-2022 на загальну суму 18810,00 грн., а сплачено коштів лише 14709,45 грн. Враховуючи наявність у ФОП ОСОБА_1 заборгованості з єдиного внеску, сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2024 №Ф-0237-1700 на суму заборгованості 4100,55 грн. У позовній заяві та доданих доказах відсутні будь-які спростування щодо наявної заборгованості з ЄСВ. Покликання на сплату позивачем єдиного податку ніяк не впливає на наявну суму боргу з ЄСВ. Представник відповідача повідомляла, що податковим органом враховано сплату позивачем на Єдиний рахунок відповідних сум єдиного внеску. За платіжними документами позивача в рахунок сплати ЄСВ надійшло 14709,45 грн. Відповідно до пунктів 5, 6 статті 35-1 Податкового кодексу України кошти в сумі 2449,55 грн. були зараховані в рахунок сплати єдиного податку. Усе вищенаведене підтверджує правомірність дій податкового органу щодо зарахування коштів на той чи інший платіж, що, в свою чергу, жодним чином не спростовує наявність боргу позивача з ЄСВ. Щодо моральної шкоди, то представник відповідача вказувала на недоведеність її спричинення позивачеві. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

06.07.2024 позивачем подано відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 викладено свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Підготовче провадження у справі закрито ухвалою суду від 05.08.2024.

11.09.2024 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні, призначеному на 23.09.2024, позивач позовні вимоги підтримав з наведених у позові та відповіді на відзив мотивів.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

24.09.2024 та 02.10.2024 позивач подав додаткові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 10.10.2024 у задоволенні клопотання позивача про відкладення судового розгляду відмовлено.

Вирішено перейти до розгляду справи №460/5079/24 в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.04.1998 зареєстрований як фізична особа-підприємець (дата запису: 14.12.2007, номер запису: 0017114).

31.01.2021 через Електронний кабінет фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано повідомлення про використання платником Єдиного рахунку (за формою F1307001, номер реєстрації повідомлення про використання ЄР ДПС 5406726). Після подачі повідомлення, платнику надіслано квитанцію №2 про включення до Реєстру платників, які використовують ЄР з наданням до обслуговуючого банку розрахункових документів із зазначенням реквізитів ЄР.

19.09.2023 позивачем подано повідомлення про відмову від використання єдиного рахунку (номер реєстрації повідомлення про відмову використання ЄР ДПС 31106744, квитанція №2 про прийняття документу) на підставі якого, платник виключений з Реєстру 01.01.2024.

Листами Головного управління ДПС у Рівненській області від 05.03.2021 №2521/6/17-00-12-03-04, від 19.05.2021 №5686/6/17-00-12-03-04 та №10975/6/17-00-12-03-04 від 08.09.2021 ОСОБА_1 повідомлялись вимоги щодо використання платником єдиного рахунку для сплати та роз`яснення щодо правильності заповнення реквізиту "Призначення платежу".

За даними інформаційно-комунікаційної системи "Податковий блок" станом на 31.01.2024 за ОСОБА_1 обліковувалась заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску в сумі 4100,55 грн., з огляду на що, 05.02.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0237-1700 на суму 4100,55 грн.

За результатами розгляду скарги позивача від 15.02.2024 б/н щодо скасування вказаної вимоги (вх.№5179/6 від 16.02.2024) Державною податковою службою України прийнято рішення від 05.03.2024 №5918/6/99-00-06-02-03-06, яким вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2024 №Ф-0237-1700 залишено без змін, скаргу без задоволення.

За змістом позовної заяви, ОСОБА_1 погоджується з частиною заборгованості, що стала складовою вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2024 №Ф-0237-1700 2860,00 грн. та сплатив її, а в іншій частині вважає вимогу протиправною, зазначаючи про належну сплату єдиного внеску.

Судом також встановлено, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.04.2024 відкрито виконавче провадження №74615285 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0237-1700У від 05.02.2024 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Рівненській області заборгованості по несплаті недоїмки в розмірі 1240,55 грн.

Постановою державного виконавця від 05.04.2024 виконавче провадження №74615285 закінчено, у зв`язку з фактичним виконанням боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, на час звернення до суду з даним позовом недоїмка в розмірі 1240,55 грн. була сплачена ОСОБА_1 за результатами здійснення виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Пункт 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI визначає, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як визначено п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів).

Згідно з п.1, 4 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

У відповідності до вимог ч.8 ст.9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Як визначено ч.5 ст.9 Закону №2464-VI с Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування або на єдиний рахунок, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Сплата єдиного внеску згідно з договорами про добровільну участь особами, зазначеними в абзаці п`ятому частини першої статті 10 цього Закону (з числа осіб, які працюють або постійно проживають за межами України), та у випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 10 цього Закону, в іноземній валюті здійснюється на поточний рахунок податкового органу, відкритий в уповноваженому банку України, або на єдиний рахунок.

Згідно з положеннями ч.7 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його рахунку, відкритого в банку, у небанківського надавача платіжних послуг, або на єдиний рахунок.

Пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки.

Відповідно до ч.12 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно з ч.13 ст.9 Закону №2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Частиною 4 статті 25 Закону №2464-VI визначено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Згідно з пунктом 1 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449) до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до абзацу 3 пункту другого розділу VІ Інструкції № 449 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 розділу VІ Інструкції №449 передбачено, що податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Відповідно до вимог пунктів 7, 8 розділу VІ Інструкції №449, якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти: позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІКС станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі; позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІКС станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, податковий орган подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що податковий орган має сформувати і надіслати (вручити) вимогу про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця. У випадку збільшення суми боргу (недоїмки) загальний порядок формування вимоги не змінюється, але наступна вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Таким чином, нормативно-правовими актами не визначається обов`язок податкового органу скасовувати попередню вимогу про сплату боргу при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця.

Як свідчать матеріали справи, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2024 №Ф-0237-1700 на суму 4100,55 грн. сформована відповідачем на підставі даних інформаційної системи податкових органів, згідно з якими станом на 31.01.2024 за позивачем обліковувалася заборгованість (недоїмка, за відсутності штрафів та пені) в сумі 4100,55 грн.

Згідно з інтегрованою карткою платника податків та податковими деклараціями платника єдиного внеску, дана недоїмка виникла через несплату позивачем у повному розмірі самостійно нарахованого єдиного внеску, а саме:

-"11.03.2022 Нарах. плат. самост. о.п. за рiк (декл.термiн спл. пот.рiк) Додаток 1 "Вiдомостi про суми нарахованого доходу застрахованих осiб та суми нарахованого єдиного внеску" до податкової декларацiї платника єдиного податку - фiзичної особи - підприємця №3600 вiд 27.01.2022 терм.спл. 11.03.2022 - 1240,55 грн";

-"13.03.2023 Нарах. плат. самост. о.п. за рiк (декл.термiн спл. пот.рiк) Додаток 1 "Вiдомостi про суми нарахованого доходу застрахованих осiб та суми нарахованого єдиного внеску" до податкової декларацiї платника єдиного податку - фiзичної особи - пiдприємця № вiд 28.02.2023 терм.спл. 13.03.2023 2860,00 грн".

Так, судом встановлено, що в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 за період 2021-2023 відображені нарахування сум єдиного внеску згідно поданих платником документів звітності на загальну суму 18 810,00 грн., а саме: 15950,00 грн. - згідно Додатку 1 "Вiдомостi про суми нарахованого доходу застрахованих осiб та суми нарахованого єдиного внеску" до податкової декларацiї платника єдиного податку - фiзичної особи - підприємця за 2021 рік вiд 27.01.2022 №3600, термін сплати - 11.03.2022; 2860,00 грн. згідно Додатку 1 "Вiдомостi про суми нарахованого доходу застрахованих осiб та суми нарахованого єдиного внеску" до податкової декларацiї платника єдиного податку - фiзичної особи - підприємця за 2022 рік вiд 28.02.2023 №, по терміну сплати 13.03.2023.

Поряд з цим, платником податків подана податкова декларація платника єдиного податку - фiзичної особи - пiдприємця за 2022 вiд 28.02.2023 № з Додатком 1 "Вiдомостi про суми нарахованого доходу застрахованих осiб та суми нарахованого єдиного внеску", з врахуванням положень п. 9 прим. 19 розд. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI щодо права не нараховувати, обчислювати та не сплачувати єдиний внесок за себе з 1 березня 2022 року.

Згідно з відомостями ІКС "Податковий блок" позивачем сплачено єдиного внеску за період з 09.02.2021 по 22.02.2024 на загальну суму 14 709,45 грн., зокрема: з 09.02.2021 по 11.03.2022 (термін сплати) 10 749,45 грн.; з 12.03.2022 по 13.03.2023 3 960,00 грн.

Також ОСОБА_1 сплачено єдиного внеску в сумі 3300,00 грн. згідно платіжного доручення № вiд 14.01.2021 - ЄСВ для ФОП, у тому числі спрощена система оподаткування 22% за 4 квартал 2020 відповідно до Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до платіжних інструкцій ОСОБА_1 сплачено на Єдиний рахунок № UA3005393 наступні платежі:

1) 19.03.2021 - 1200,00 грн. з призначенням платежу "*;101;; ЄСВ за Березень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ". Вказаний платіж в рахунок сплати єдиного соціального внеску;

2) 20.04.2021 - 3960,00 грн. з призначенням платежу "*;101;; ЄСВ за І кварт 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ". Вказаний платіж зараховано в рахунок сплати: 2810,45 грн. єдиного соціального внеску; 1149,55 грн. в погашення боргу по єдиному податку;

3) 20.07.2021 - 3960,00 грн. з призначенням платежу "*;101;; ЄСВ за квітень-червень 2021р.(за ІІ кварт 2021р.) ОСОБА_1 ОСОБА_1 ". Вказаний платіж зараховано в рахунок сплати: - 2 760,00 грн. єдиного соціального внеску; 1 200,00 грн. в погашення боргу по єдиному податку;

4) 19.01.2022 - 4079,00 грн. з призначенням платежу " ОСОБА_1 4079,00;;71040000;:UA4021700;44070166; Єдиний соціальний внесок за 4 кв.2021р.; ОСОБА_1 ". Вказаний платіж зараховано в рахунок сплати: 3 979,00 грн. єдиного соціального внеску; 100,00 грн. в погашення боргу по єдиному податку.

Крім того, 20.10.2021 надійшло 3960,00 грн. на рахунок НОМЕР_1 відкритий для сплати ЄСВ.

Кошти в сумі 2 449,55 грн. були зараховані в рахунок сплати єдиного податку.

Тобто, за період з 2021-2023 роки ФОП ОСОБА_1 самостійно визначено до сплати єдиного внеску згідно поданих звітних документів за 2021-2022 роки на загальну суму 18 810,00 грн., а фактично сплачено 14709,45 грн.

При цьому, судом також встановлено, що листом від 20.04.2021 №4534/6/17-00-12-03-04 Головне управління ДПС у Рівненській області повідомило позивача, що кошти в сумі 1200,00 грн. за платежем від 19.03.2021, перераховані на єдиний рахунок з призначенням "*;101;; ЄСВ за Березень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ", 23.03.2021 було зараховано на рахунок НОМЕР_1 "Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" та станом на 20.04.2021 обліковуються в інтегрованій картці платника у переплаті. Також у такому листі відповідач роз`яснив порядок повернення помилково сплачених коштів з ЄСВ.

Суд враховує, що відповідно до положень ст.35-1 ПК України єдиний рахунок - це рахунок, відкритий у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який може використовуватися платником податків для сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу з податків та зборів, передбачених цим Кодексом, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Єдиний рахунок не може використовуватися платником податків для сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу з податку на додану вартість, акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового, а також для сплати частини чистого прибутку (доходу) до бюджету державними та комунальними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями.

Не допускається прийняття на єдиний рахунок електронних грошей.

З початком використання єдиного рахунку платник податків зобов`язаний здійснювати сплату грошових зобов`язань та/або податкового боргу з податків та зборів, єдиного внеску, інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, через єдиний рахунок, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 35-1.1 цієї статті.

Отже, з початком використання єдиного рахунку, а саме: 01.02.2021, позивач був зобов`язаний здійснювати сплату грошових зобов`язань та/або податкового боргу з податків та зборів, єдиного внеску, інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, через Єдиний рахунок (далі також ЄР), крім випадків, передбачених законом.

Згідно з положеннями п.35-1.5, 35-1.6 ПК України для формування реєстру платежів з єдиного рахунку в розрізі окремого платника податків центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, керується:

податковою інформацією, що міститься в поданих платником податків платіжних інструкціях на зарахування коштів на єдиний рахунок;

податковою інформацією, що міститься в поданих платником податків податкових деклараціях (розрахунках), за якими настав строк сплати податкових зобов`язань відповідно до положень цього Кодексу, з урахуванням даних поданих уточнюючих декларацій (розрахунків);

відомостями, що містяться в поданих платниками звітах з єдиного внеску, за якими настав строк сплати зобов`язань відповідно до положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування";

іншою податковою інформацією відповідно до положень цього Кодексу.

Платіжні інструкції на зарахування коштів на єдиний рахунок використовуються для сплати платежів, передбачених абзацом першим пункту 35-1.1 цієї статті.

Податкові декларації (розрахунки, звіти з єдиного внеску), за якими настав строк сплати податкових зобов`язань (зобов`язань з єдиного внеску), використовуються для сплати відповідних платежів, якщо обов`язок щодо здійснення такої сплати відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", інших актів законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, виникає після подання платником податків податкової декларації.

Реєстр платежів з єдиного рахунку в розрізі окремого платника податків формується щоденно, крім вихідних, святкових та неробочих днів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у межах коштів, сплачених на єдиний рахунок таким платником податків, та з урахуванням наявних у такого платника сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань відповідно до пункту 35-1.8 цього Кодексу з дотриманням такої черговості сплати:

у першу чергу - недоїмка з єдиного внеску;

у другу чергу - податковий борг у межах відповідного податку або збору, заборгованості з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно з черговістю його виникнення, з урахуванням положень пункту 131.2 статті 131 цього Кодексу;

у третю чергу - грошові зобов`язання, визначені на підставі податкових повідомлень-рішень, у хронологічному порядку надходження платіжних інструкцій на зарахування коштів на єдиний рахунок, якщо такі платіжні інструкції містять інформацію про дату та номер відповідного податкового повідомлення-рішення;

у четверту чергу - визначені платником податку (податковим агентом) грошові зобов`язання із загальнодержавних податків та зборів, місцевих податків, єдиного внеску у хронологічному порядку надходження платіжних інструкцій на зарахування коштів на єдиний рахунок, якщо такі платіжні інструкції містять інформацію про призначення відповідного платежу та його одержувача;

у п`яту чергу - грошові зобов`язання із загальнодержавних податків та зборів у хронологічному порядку надходження податкових декларацій (розрахунків) у сумі податкових зобов`язань відповідного податкового періоду, з урахуванням строків сплати;

у шосту чергу - грошові зобов`язання з місцевих податків у хронологічному порядку надходження податкових декларацій (розрахунків) у сумі податкових зобов`язань відповідного податкового періоду, з урахуванням строків сплати;

у сьому чергу - інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, у хронологічному порядку надходження платіжних інструкцій на зарахування коштів на єдиний рахунок, якщо такі платіжні інструкції містять інформацію про призначення відповідного платежу та його одержувача.

Порядок функціонування єдиного рахунка та виконання норм статті 35-1 ПК України центральними органами виконавчої влади затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №321 (далі також Порядок № 321).

Пунктом 8 Порядку №321 встановлено, що ДПС засобами інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС веде єдину картку платника, включеного до реєстру платників, які використовують ЄР.В єдиній картці платника відображаються дані про платника та операції, що проводяться з коштами, які зараховані/перераховані/повернуті (враховані) на єдиний рахунок/з єдиного рахунка. Інформація про рух коштів на єдиному рахунку доступна платнику в Електронному кабінеті в актуальному стані.

Під час використання платником єдиного рахунка для сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу (заборгованості) з податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, відповідно до пункту 35- 1.3 статті 35-1 ПКУ платник не має права сплачувати такі кошти на інші рахунки, відкриті Казначейством для сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу (заборгованості) з податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС (абз.1 п.9 Порядку № 321).

Кошти, які сплачені на інші рахунки у випадку, передбаченому абзацом першим пункту 9 Порядку № 321, вважаються помилково сплаченими грошовими зобов`язаннями та підлягають поверненню у порядку, визначеному ст. 43 ПКУ (абз.2 п. 9 Порядку № 321 та п.35-1.3 статті 35-1ПК України).

Для зарахування коштів на єдиний рахунок платник заповнює розрахунковий документ на переказ відповідно до вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого Мінфіном (абз.1 п.11 Порядку № 321).

Порядок заповнення реквізиту "Призначення платежу" розрахункових документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, платежів на бюджетні рахунки та/або єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на небюджетні рахунки, а також на єдиний рахунок, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 № 666 (далі-Порядок №666) діяв до 01.07.2023.

Суд зауважує, що у 2021 році, відповідно до вимог Порядку №666, при заповненні реквізиту "Призначення платежу" для оформлення розрахункових документів на переказ коштів на єдиний рахунок мали бути заповнені усі обов`язкові поля, розділені між собою знаком ";", кожне з яких містило належну інформацію або знак ";", як ознаку наявності відповідного поля у разі коли таке поле не підлягає заповненню (останнє з полів завжди містить знак "#").

Згідно з п.15 Порядку №321 за коштами, які відповідно до абзацу четвертого пункту 35-1.7 статті 35-1 Кодексу є помилково сплаченими грошовими зобов`язаннями, ДПС не пізніше наступного робочого дня з дня зарахування таких коштів на єдиний рахунок надсилає платнику через електронний кабінет повідомлення про виявлені помилки чи розбіжності за таким розрахунковим документом.

Платник не пізніше наступного робочого дня після отримання від ДПС повідомлення про виявлені помилки чи розбіжності за таким розрахунковим документом визначає через електронний кабінет належність платежу відповідному одержувачу.

Якщо платник протягом зазначеного строку не визначив належність платежу відповідному одержувачу, інформація з розрахункового документа вважається інформацією без визначення належності платежу відповідному одержувачу і суми такого платежу включаються ДПС до реєстру платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка з урахуванням черговості сплати, визначеної пунктом 35-1.6 статті 35-1, пунктом 89.7 статті 89 та пунктом 131.2 статті 131 Кодексу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем відповідними листами неодноразово роз`яснювалися позивачеві умови та порядок використання єдиного рахунку, зокрема, щодо заповнення реквізитів поля "Призначення платежу", а також порядок повернення помилково сплачених коштів.

Разом з тим, ОСОБА_1 , здійснивши відповідні проплати з допущенням помилок, не скористався можливістю повернення помилково сплачених коштів, зарахування яких здійснювалося з урахуванням черговості сплати за показниками.

Так, як було встановлено судом, ОСОБА_1 19.03.2021 через Акціонерне товариство "АКЦЕНТБАНК" (А-Банк) були перераховані кошти на єдиний рахунок в сумі 1200,00 грн. із призначенням платежу: " *;101;;ЄСВ за Березень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ", що підтверджено доданою до позовної заяви квитанцією № NP_HB210698GVH_18497547 від 19.03.2021 в сумі 1200,00 грн. Сплата надійшла з некоректно заповненим полем реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу".

20.03.2021 в інтегрованій картці платника податку ОСОБА_1 проведено нарахування єдиного податку 1.2 групи на суму 1200,00 грн. по терміну сплати 20.03.2021. При врахуванні переплати в сумі 50,45 грн. у платника виник податковий борг в сумі 1149,55 грн.

Відповідачем підтверджено, що 24.03.2021 позивачем надіслано заяву про списання заборгованості (вх. ГУ ДПС у Рівненській області №9415/6/17-00/ЕКПП від 25.03.2021), де повідомлялося про сплату єдиного податку з фізичних осіб в сумі 1200,00 грн. квитанцією №NP_HB210698GVH_18497547 від 19.03.2021 через Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (А-Банк) із призначенням платежу: "*;101;;ЄСВ за Березень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 " та про необхідність списання заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1149,55 грн.

У відповідь, листом №3663/6/17-00-12-03-04 від 31.03.2021 відповідачем було повідомлено позивача про зарахування коштів з єдиного рахунка на бюджетні / небюджетні рахунки згідно заповненого поля реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", а саме: на єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ).

Також в ході судового розгляду судом встановлено та підтверджено відповідачем, що 06.04.2021 позивач звертався до податкового органу із заявою про списання заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1149,55 грн. В заяві повідомлялося про помилку банку при проведені платежу та надано лист-уточнення Центру обслуговування клієнтів м.Рівного АТ "А-Банк" від 05.04.2021, де зазначено, що правильним потрібно вважати призначення платежу - єдиний податок за березень 2021 року, а саме: " *;101;;Єдиний податок за Березень 2021р.; ОСОБА_1 ".

Листом ГУ ДПС У Рівненській області №4534/6/17-00-12-03-04 від 20.04.2021 повідомило позивача про те, що платники, які використовують ЄР для зарахування коштів на ЄР заповнюють розрахунковий документ на переказ відповідно до вимог розділу ІІ Порядку заповнення реквізиту "Призначення платежу" розрахункових документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, платежів на бюджетні рахунки та/або єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на небюджетні рахунки, а також на єдиний рахунок, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 № 666. Кошти були зараховані на небюджетні рахунки згідно із заповненим полем реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", а саме на єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) та рахуються в переплаті. Також, ДПС повідомило ОСОБА_1 , що сплачені кошти можуть бути повернуті згідно ст.43 Податкового кодексу України на підставі відповідної заяви.

Проте, як вже було зазначено вище, заяв від ОСОБА_1 щодо повернення помилково та/або надміру сплачених сум до ГУ ДПС в області не надходило.

При цьому, суд зауважує, що правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та банківською установою не є предметом судового розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до даних інтегрованих карток платника податку ОСОБА_1 станом на 20.04.2021 :

-по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) станом на 19.04.2021 рахувався податковий борг в 1149,55 грн.;

-по єдиному соціальному внеску (код 71040000) станом на 20.04.2021 рахувалася переплата в сумі 1200,00 грн.

20.04.2021 проведено нарахування на суму 1200,00 грн. єдиного податку 1.2 групи по терміну сплати 20.04.2021.

Загальна сума податкового боргу на 20.04.2021 складала 2349,55 грн.

20.04.2021 ОСОБА_1 через Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (А-Банк) були сплачені кошти на ЄР:

- на суму 3960,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;ЄСВ за І кварт 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ";

- на суму 1200,00 із призначенням платежу «*;101;;ЄП за Квітень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ".

Сплата надійшла з некоректно заповненим полем реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", що не відповідає вимогам розділу ІІ Порядку №666.

Позивачеві в Електронний кабінет платника 20.04.2021 та 22.04.2021 було направлено "Повідомлення про помилки в "Призначенні платежу", які не опрацьовано платником.

28.04.2021 відповідачем повторно було направлено "Повідомлення про помилки в "Призначенні платежу" для проведення уточнення даних щодо сплати.

У зв`язку із наявністю податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб ДПС згенерувала контрольні ренкінги по платнику та кошти, які були сплачені 20.04.2024 зараховано 29.04.2021 в ІКП платника через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками (упорядкована інформація-контрольні ренкінги), у сумі 2349,55 грн., зокрема:

- з квитанції на суму 1200,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;ЄП за Квітень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 " на Єдиний податок з фізичних осіб в погашення боргу;

- з квитанції на суму 3960,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;ЄСВ за І кварт 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 " проведено зарахування : на єдиний податок з фізичних осіб в погашення боргу в сумі 1149,55 грн. та на ЄСВ в сумі 2810,45 грн.

Станом на 20.07.2021 згідно даних інтегрованих карток платника податку ОСОБА_1 :

-по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) 20.07.2021 проведено нарахування єдиного податку 1.2 групи по терміну сплати 20.07.2021. Відповідно, у платника виник податковий борг в сумі 1200,00 грн.;

-по єдиному соціальному внеску (код 71040000) станом на 20.07.2021 рахувалася переплата в сумі 4010,45 грн.

ОСОБА_1 20.07.2021 сплачені кошти на ЄР:

-на суму 1200,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;Єдиний податок за липень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ";

-на суму 3960,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;ЄСВ за квітень-червень 2021р.(за ІІ кварт 2021р.) .; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ".

Сплата надійшла з некоректно заповненим полем реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", що не відповідає вимогам розділу ІІ Порядку № 666.

Повідомлення про помилки в "Призначенні платежу" станом на 12.08.2021, які надсилались платнику в Електронний кабінет, не були опрацьовані.

У зв`язку із наявністю податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб, ДПС згенерувала контрольні ренкінги по платнику та кошти, які були сплачені 20.07.2024 зараховано 12.08.2021 в ІКП платника через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками (упорядкована інформація-контрольні ренкінги) у сумі 1200,00 грн., зокрема:

-по квитанції на суму 1200,00 грн. із призначенням платежу: "*;101;;Єдиний податок за липень 2021р. .; ОСОБА_1 ОСОБА_1 " зараховано в погашення боргу з Єдиного податку з фізичних осіб;

-по квитанції квитанції на суму 3960,00 грн. із призначенням платежу: "*;101;;ЄСВ за квітень-червень 2021р.(за ІІ кварт 2021р.) .; ОСОБА_1 ОСОБА_1 " кошти, через некоректно заповнене поле реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", яке не відповідає вимогам розділу ІІ Порядку № 666, залишились на ЄР у зведеному реєстрі.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства платник не пізніше наступного робочого дня після отримання від ДПС повідомлення про виявлені помилки чи розбіжності за таким розрахунковим документом визначає через електронний кабінет належність платежу.

Якщо платник протягом зазначеного строку не визначив належність платежу відповідному одержувачу, інформація з розрахункового документа вважається інформацією без визначення належності платежу відповідному одержувачу і суми такого платежу включаються ДПС до реєстру платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка з урахуванням черговості сплати, визначеної пунктом 351.6 статті 351, пунктом 89.7 статті 89 та пунктом 131.2 статті 131 ПК України.

Станом на 19.08.2021 згідно даних інтегрованих карток платника податку ОСОБА_1

-по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) податковий борг відсутній ;

-по єдиному соціальному внеску (код 71040000) рахується переплата в сумі 4010,45 грн.;

-на єдиному рахунку платника залишок коштів по квитанції становив 3960,00 грн. із призначенням платежу: "*;101;;ЄСВ за квітень-червень 2021р.(за ІІ кварт 2021р.); ОСОБА_1 ОСОБА_1 ", які не були уточнені платником .

Станом на 20.08.2021 згідно даних інтегрованих карток платника податку ОСОБА_1 :

- по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) нараховано єдиного податку 1.2 групи по терміну сплати 20.08.2021 в сумі 1200,00 грн. У платника виникає податковий борг в сумі 1200,00 грн ;

- по єдиному соціальному внеску (код 71040000) станом на 20.08.2021 рахується переплата в сумі 4010,45 грн .

20.08.2021 ОСОБА_1 через Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (А-Банк) сплачуються кошти на ЄР на суму 1200,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;Єдиний податок за серпень 2021р. .; ОСОБА_1 ОСОБА_1 "

Сплата надійшла з некоректно заповненим полем реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", що не відповідає вимогам розділу ІІ Порядку № 666.

Повідомлення про помилки в "Призначенні платежу" станом на 12.08.2021, які надсилались платнику в Електронний кабінет, не були опрацьовані.

У зв`язку із наявністю податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб, податковим органом згенеровано контрольні ренкінги по платнику до реєстру платежів з ЄР по платнику із зведеного реєстру платежів з ЄР з урахуванням черговості сплати. Кошти, які були сплачені 20.07.2024 зараховано 25.08.2021 в ІКП платника через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками (упорядкована інформація-контрольні ренкінги) у сумі 1200,00 грн., з суми, що сплачувалась по квитанції від 20.07.2021 на суму 3960,00 грн. із призначенням платежу: "*;101;;Єдиний податок за липень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 " в погашення боргу з Єдиного податку з фізичних осіб.

Станом на 25.08.2021 залишок коштів на єдиному рахунку по квитанціях, які були сплачені ОСОБА_1 через Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (А-Банк) та згідно повідомлень про помилки в "Призначенні платежу", які надсилались платнику в Електронний кабінет платника не були опрацьовані , становив :

-2760,00 грн., по квитанції від 20.07.2021 на суму 3960,00 грн. із призначенням платежу: "*;101;;ЄСВ за квітень-червень 2021р.(за ІІ кварт 2021р.); ОСОБА_1 ОСОБА_1 ";

-1200,00 по квитанції від 20.08.2021 на суму 1200,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;Єдиний податок за серпень 2021р. .; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ".

Зазначені кошти були визначені (уточнені) платником згідно повідомлень про помилки в "Призначенні платежу" через електронний кабінет платника щодо належності платежу:

-14.09.2021 №54254 проведено уточнення даних "Призначення платежу" по квитанції від 20.08.2021 на суму сплати із призначенням платежу "*;101;;Єдиний податок за серпень 2021р.; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ". Вказана сума (1200,00 грн.) зарахована 15.09.2021 до ІКП платника на єдиний податок з фізичних осіб (код платежу 18050400) через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками;

-24.09.2021 №57271 проведено уточнення даних "Призначення платежу" по квитанції, від 20.07.2021 на суму сплати 3960,00 грн. із призначенням платежу: "*;101;;ЄСВ за квітень-червень 2021р.(за ІІ кварт 2021р.) .; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ".

Залишок коштів після згенерованих ДПС контрольних ренкінгів по платнику із зведеного реєстру платежів з ЄР з урахуванням черговості сплати (25.08.2022 в рахунок погашення боргу по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1200,00 грн.) зараховано 27.09.2021 в сумі 2760,00 грн. до ІКП платника по ЄСВ через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками.

20.10.2021 ОСОБА_1 здійснено платіж на суму 3960,00 грн. через Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (А-Банк) на рахунок UA4021700

Листом ГУ ДПС у Рівненській області № 8977/5/17-00-12-03-04 від 03.11.2021 позивача повідомлено, що кошти згідно квитанції №71628320.1 від 20.10.2021 на суму 3960,00грн. із призначенням платежу: "*;101;;71040000; ОСОБА_1 ;*", які сплачені на інші рахунки (на рахунок НОМЕР_1 ), вважаються помилково сплаченими грошовими зобов`язаннями, обліковуються і інтегрованій картці "Платежі до з`ясування" та підлягають поверненню у порядку визначеному статтею 43ПК України.

Проте, заяви від ОСОБА_1 щодо повернення помилково сплаченими сум ЄСВ до відповідача не надходило.

Відповідно, дані кошти були рознесені до ІКП платника по коду "71040000".

Позивачем не дотримано вимог абз.1 п. 9 Порядку № 321, якими передбачено, що під час використання платником єдиного рахунка для сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу (заборгованості) з податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, відповідно до пункту 35-1.3 статті 35-1 ПК України платник не має права сплачувати такі кошти на інші рахунки, відкриті Казначейством.

Після подання повідомлення (19.09.2023) про відмову від використання єдиного рахунку (таке використання припиняється починаючи з 1 січня наступного календарного року, що настає за роком, в якому було подано повідомлення про відмову від використання ЄР) проводив перерахування коштів на інші рахунки, відкриті Казначейством для сплати грошових зобов`язань та/ або податкового боргу (заборгованості) з податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС.

Станом на 19.01.2022 згідно даних інтегрованих карток платника податку ОСОБА_1 :

- по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) рахується переплата в

сумі 1200,00 грн.;

- по єдиному соціальному внеску (код 71040000) рахується переплата в сумі 6770,45 грн.

ОСОБА_1 через Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (А-Банк) 19.01.2022 були сплачені кошти на ЄР:

-4079,00 грн. із призначенням платежу: " ОСОБА_1 4079,00;;71040000;:UA4021700;44070166;Єдиний соціальний внесок за 4кв.2021р.; ОСОБА_1 ";

-1300,00 грн. із призначенням платежу: " ОСОБА_1 1300,00;;18050400;:UA0017527;38012494;Єдиний податок за 01.2022р.; ОСОБА_1 ".

Сплата надійшла з некоректно заповненим полем реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", що не відповідає вимогам розділу ІІ Порядку №666.

Повідомлення про помилки в "Призначенні платежу", які надсилались платнику в Електронний кабінет платника, не були опрацьовані платником.

20.01.2022 платнику проведено нарахування 1300,00 грн. єдиного податку 1.2 групи по терміну сплати 20.01.2022, яка зарахувалась частково з переплати в сумі 1200,00 грн.

У зв`язку із наявністю податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 100,00 грн., ДПС згенерувала контрольні ренкінги по платнику та кошти, які були сплачені 19.01.2022 зараховано 27.01.2022 в ІКП платника через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками (упорядкована інформація-контрольні ренкінги) у сумі 100,00 грн.

Зарахування в погашення боргу по єдиному податку з фізичних осіб проводилось з коштів, що сплачувалось з квитанції, від 19.01.2022 - " ОСОБА_1 4079,00;;7104000;:UA4021700;44070166; Єдиний соціальний внесок за 4кв.2021р.; ОСОБА_1 "; залишок в сумі 3979,00 по квитанції, що сплачувалась від 19.01.2022 в сумі 4079,00 грн. (4079,00грн. - 100,00 грн.) та залишок в сумі 1300,00 грн. по квитанції із призначенням платежу: " ОСОБА_1 1300,00;;18050400;:UA0017527;38012494; Єдиний податок за 01.2022р.; ОСОБА_1 ".

Кошти через некоректно заповнене поле реквізиту розрахункового документу "Призначення платежу", яке не відповідає вимогам розділу ІІ Порядку № 666, залишились на ЄР у зведеному реєстрі.

Станом на 30.01.2022 згідно даних інтегрованих карток платника податку ОСОБА_1 :

- по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) податковий борг відсутній ;

- по єдиному соціальному внеску (код 71040000) рахується переплата в сумі 6770,45 грн,

Залишок коштів на єдиному рахунку: в сумі 3979,00 грн. по квитанції від 19.01.2022 на суму 4079,00 грн. із призначенням платежу: " ОСОБА_1 4079,00;;71040000;:UA4021700; 44070166; Єдиний соціальний внесок за 4кв.2021р.; ОСОБА_1 ", які не були уточнені платником; в сумі 1300,00 грн. по квитанції від 19.01.2022 із призначенням платежу: "ПантелєєвЮ.Ю.1300,00;;18050400;:UA0017527;38012494; Єдиний податок за 01.2022р.; ОСОБА_1 ".

28.01.2022 ОСОБА_1 через Електронний кабінет проведено визначення напряму використання коштів, сплачених на єдиний рахунок (залишки) : по квитанції, від 19.01.2022 на суму 1300,00 грн. із призначенням платежу: " ОСОБА_1 1300,00;;18050400;:UA0017527;38012494; Єдиний податок за 01.2022р.; ОСОБА_1 ".

Зарахування 31.01.2022 до ІКП платника по платежу єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками.

В Електронному кабінеті 28.01.2022 залишок суми становив 3979,00 грн. по квитанції на суму 4079,00 грн. із призначенням платежу: " ОСОБА_1 4079,00;;71040000;:UA4021700; 44070166; Єдиний соціальний внесок за 4кв.2021р.; ОСОБА_1 ", платником не було проведено визначення напряму використання коштів, сплачених на єдиний рахунок (залишки).

Згідно згенерованих ДПС контрольних ренкінгів по платнику, кошти, які були сплачені 19.01.2022 зараховані 11.03.2022 в ІКП платника через реєстр платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з урахуванням черговості сплати за показниками (упорядкована інформація-контрольні ренкінги) у сумі 3979,00 грн. в погашення боргу по Єдиному соціальному внеску (ЄСВ) (код 71040000).

Станом на 01.04.2022 згідно даних інтегрованих карток платника податку ОСОБА_1 :

- по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) податковий борг та переплата відсутній;

- по єдиному соціальному внеску (код 71040000) рахується борг в сумі 1240,55 грн. Залишок коштів на єдиному рахунку платника відсутній.

Станом на час формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0237-1700 від 05.02.2024 ОСОБА_1 єдиний внесок у повному обсязі сплачено не було.

З аналізу досліджених судом доказів слідує, що спірна заборгованість спричинена неправильним заповненням позивачем платіжних реквізитів у квитанціях про сплату ЄСВ та єдиного податку за час користування позивачем Єдиним рахунком для сплати податків, зборів та ЄСВ за період з 01.02.2021 по 01.01.2024 та несплатою суми єдиного податку у повному обсязі, а саме: у 2022 році (при нарахування трьох місячних платежів платником було сплачено лише два), а відтак така заборгованість була погашена спрямуванням коштів з Єдиного рахунку, сплаченого ним як на ЄСВ, по якому на той момент ще не виникла заборгованість.

При цьому суд враховує, що спірною вимогою позивача зобов`язано сплатити лише суму недоїмки, а тому покликання ОСОБА_1 на неможливість застосування до нього штрафів через допущення помилок в розрахункових документах, не заслуговують на увагу, у зв`язку з їх невідповідністю фактичним обставинам справи.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідач протиправно не врахував сплату єдиного податку позивачем за лютий 2021 року в встановлений законом строк у сумі 1200,00 грн., не врахував сплату єдиного податку у встановлений законом строк у сумі 1200,00 грн. в липні 2021 року, не врахував сплату єдиного податку у вигляді переплати за серпень 2021 року в серпні 2021 року (в серпні позивач був у відпустці за поданою заявою і був звільнений від сплати єдиного податку в силу приписів п.295.5 ст.295 ПК України), то суд зазначає таке.

Пунктом 295.5 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку, віднесені до груп 1 і 2, звільняються від сплати єдиного податку протягом одного календарного місяця на рік на час відпустки. При цьому, платники єдиного податку груп 1 і 2 сплачують цей податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця (п. 295.1 ПК України).

Поряд з цим, нарахування авансових внесків для таких платників єдиного податку здійснюється контролюючими органами на підставі поданої ними заяви, зокрема щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви стосовно періоду щорічної відпустки (п. 295.2 ПК України).

Пунктом 298.3.2 статті 298 ПК України визначено, що інформація про період щорічної відпустки і терміни тимчасової втрати працездатності з обов`язковим доданням витягу з Електронного реєстру листків непрацездатності подається за заявою у довільній формі.

Доказів подання позивачем відповідачеві заяв про надання відпусток матеріали справи не містять.

Надані суду копії наказів не можуть бути доказом дотримання вимог статті 295 ПК України, а тому твердження позивача про помилки в обліку платежів по єдиному податку за 2021- 2022 роки позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Суд зауважує, що ні у позовній заяві, ні в листах до податкового органу ОСОБА_1 не зазначав про свої наміри щодо відпусток (чи факту неврахування його якихось заяв про такі відпустки). Навпаки, ОСОБА_1 сплачено єдиний податок по квитанції, від 20.08.2021 на суму 1200,00 грн. із призначенням платежу "*;101;;Єдиний податок за серпень 2021р. .; ОСОБА_1 ОСОБА_1 ". Якщо враховувати, що за місяць до цього він виніс наказ про власну відпустку, то не має жодного логічного пояснення сплати єдиного податку за вказаний період.

У будь-якому випадку, сплата позивачем єдиного податку ніяк не впливає на наявну суму боргу з ЄСВ.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-третьої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17 вказала, що необхідною умовою для притягнення Держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Оскільки в ході розгляду даної справи судом не встановлено протиправності рішень, дій чи бездіяльності відповідача, то підстав для стягнення на користь позивача коштів на відшкодування моральної шкоди суд не вбачає, і в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 в справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду належні докази, які спростовують заперечення позивача щодо неправомірності винесеної податковим органом та оскаржуваної позивачем вимоги, а відтак, виконав вимоги процесуального Закону та довів правомірність своєї поведінки.

Натомість, наведені позивачем заперечення, не підкріплені належними та допустимими доказами, а також встановлені судом обставини справи, повністю спростовують його доводи та в цілому.

Відтак, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м.Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2024 року

Суддя С.А. Борискін