Справа № 169/840/24
Суддя: Тітівалов Р. К.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/840/24
Провадження № 2-а/169/17/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого Тітівалова Р.К.,

з участю:

секретаря судового засідання Мисюка П.З.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Клімука В.С.,

представника відповідача Цюпак Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) про скасування постанови серії ЕНА № 2703966 від 28 липня 2024 року, якою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позов мотивований тим, що оскаржувана постанова складена за те, що він 28 липня 2024 року о 20 годині 52 хвилини керував транспортним засобом «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Р-15, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії. Вказуючи, що постанова серії ЕНА № 2703966 від 28 липня 2024 року винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки 28 липня 2024 року близько 21 години 00 хвилин він не керував транспортним засобом, а перебував в автомобілі як пасажир, просив оскаржувану постанову скасувати.

03 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з його безпідставністю (а. с. 45- 47).

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із викладених у ньому підстав, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, вказуючи, що позов безпідставний і необґрунтований, просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що постановою від 28 липня 2024 року серії ЕНА № 2703966 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським ОСОБА_2 , позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до вказаної постанови 28 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Р-15, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Згідно з пунктом 2.1 «а» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище положень закону, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Отже, згідно з законодавством України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності, представник відповідача надав суду відеозаписи з автомобільного відеореєстратора та нагрудної бодікамери поліцейського (а. с. 49).

З відеозапису видно, що 28 липня 2024 року службовий автомобіль рухається по автодорозі Р-15, на яку з правої сторони виїзджає автомобіль «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , і відразу ж зупиняється на правому узбіччі, що об`єктивно підтверджується світінням червоним кольором задніх фар автомобіля. Особа в темному одязі виходить з переднього пасажирського місця та зупиняється біля багажника автомобіля, залишивши двері відчиненими. Одночасно з водійського місця виходить особа в червоній куртці, швидко обходить автомобіль і сідає на переднє пасажирське місце. Під час розмови поліцейський встановив, що особою в червоній куртці є ОСОБА_1 (позивач у цій справі). Поліцейський показує ОСОБА_1 відео з реєстратора про рух його транспортного засобу, запитує у ОСОБА_1 куди він їде та вимагає пред`явити посвідчення водія. ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом та вказує, що посвідчення водія при собі він не має, оскільки автомобілем керував його товариш. Поліцейський, повторно продемонструвавши ОСОБА_1 відеозапис про рух та зупинку його транспортного засобу, повідомляє позивачу, що за порушення пункту 2.1 Правил дорожнього руху він буде притягнутий до відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та на нього буде накладене адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП. Поліцейський складає постанову та оголошує її текст позивачу. Від отримання копії постанови позивач відмовився.

Доводи позивача про те, що він не керував автомобілем, суд розцінює як спосіб уникнення позивачем адміністративної відповідальності, оскільки такі доводи повністю спростовуються дослідженим під час судового розгляду відеозаписом, на якому чітко видно, що транспортний засіб рухався, зупинився на правому узбіччі, ОСОБА_1 вийшов з водійського місця та, обійшовши автомобіль, пересів на пасажирське.

Твердження позивача про незаконність вимоги поліцейського про пред`явлення документів, оскільки він не вчиняв правопорушення, суд до уваги не бере з огляду на таке.

Пунктом 2 частини першої статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 цього Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Оскільки поліцейський ОСОБА_2 вважав, що позивач порушив Правила дорожнього руху, то дії поліцейського щодо вимоги пред`явити документи є законними, що об`єктивно підтверджується відеозаписом події.

Доводи представника позивача про те, що відеозапис з автомобільного реєстратора датований 29 липня 2024 року і є неналежним доказом, суд до уваги не бере, оскільки в судовому засіданні під час відтворення відеофайлу з реєстратора службового автомобіля позивач підтвердив, що вказаний відеофайл містить запис події, яка відбулася з його участю у вечірню пору саме 28 липня 2024 року і обставини якої викладені в оскаржуваній постанові як суть правопорушення.

Посилання представника позивача на те, що вказаний в оскаржуваній постанові час вчинення ОСОБА_1 правопорушення не відповідає відеозапису, оскільки о 20 годині 30 хвилин поліцейський уже спілкувався з ОСОБА_1 і останній не міг керувати автомобілем о 20 годині 52 хвилини (як зазначено в постанові), є обґрунтованими, проте суд вважає, що такі недоліки, допущені поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення і не можуть бути беззаперечною підставою для скасування постанови, оскільки висновок поліцейського про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення

Таким чином, враховуючи, що при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейський встановив всі обставини, що мають значення для її вирішення, викладені в оскаржуваній постанові висновки в цілому відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на належних і допустимих доказах на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, стягнення накладене в межах санкції статті, за якою позивач притягнутий до відповідальності, то суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування оскаржуваної у цій справі постанови, у зв`язку з чим постанову серії ЕНА № 2703966 від 28 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись статтями 2, 77, 242-247, 272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Постанову серії ЕНА № 2703966 від 28 липня 2024 року, винесену поліцейським Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області Цюпаком Максимом Васильовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень, залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, адреса місця знаходження: вулиця Винниченка, 11, місто Луцьк, Волинська область, код в .

Представник відповідача: Цюпак Тетяна Іванівна, адреса місця знаходження: вулиця Незалежності, 119А, місто Ковель, Волинська область.

Головуючий

Повне рішення складене 23 жовтня 2024 року.