Справа № 280/6986/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Справа № 280/6986/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, код ЄРДПОУ 20490012),

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення, із зарахуванням до страхового стажу та врахуванням при обчисленні розміру пенсії періодів роботи з 19.08.1977 року по 17.10.1980 року, з 16.11.1981 року по 28.08.1984 року, з 19.09.1984 року по 29.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 31.03.2024 року в подвійному розмірі;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення, із зарахуванням до страхового стажу та врахуванням при обчисленні розміру пенсії періодів роботи з 19.08.1977 року по 17.10.1980 року, з 16.11.1981 року по 28.08.1984 року, з 19.09.1984 року по 29.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 31.03.2024 року в подвійному розмірі, починаючи з 15.05.2024 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком. Покликається на те, що періоди її роботи з 19.08.1977 року по 17.10.1980 року, з 16.11.1981 року по 28.08.1984 року, з 09.09.1984 року по 29.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 31.03.2024 року було зараховано до її страхового стажу та враховано при обчисленні розміру пенсії в одинарному розмірі. Вказує, що 12.06.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату її пенсії, з урахуванням при обчисленні розміру пенсії стажу роботи за період з 19.08.1977 року по 17.10.1980 року, з 16.11.1981 року по 28.08.1984 року, з 09.09.1984 року по 29.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 30.04.2024 року у подвійному розмірі. Проте, листом відділу обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.07.2024 року № 11779-11371/Ш-02/8-0800/24 повідомлено, що для визначення права зарахування стажу згідно статті 60 Закону 1788 рекомендовано надати довідку, в якій повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також відомості про періоди перебування (не перебування) у відпустках без збереження заробітної плати. Вказує, що з діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком позивач не згодна, вважає відмову протиправною та такою, що порушує її гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії. Просить позов задовольнити.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві від 06.09.2024 вх. № 41414 вказує, що правом на пільгове обчислення страхового стажу користуються особи, які працювали у вищезазначених закладах до 01.01.2004 року. З 01.01.2004 стаж обчислюється в одинарному розмірі - за даними системи персоніфікованого обліку. Зазначає, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 11779-11371/Ш-02/8-0800/24 від 03.07.2024 позивача повідомлено, що для визначення права зарахування стажу згідно статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення необхідно надати довідку, в якій повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також відомості про періоди перебування (не перебування) у відпустках без збереження заробітної плати, при необхідності долучити довідку про перейменування (реорганізацію) підприємства. Вважає, що дії відповідача не суперечать діючому законодавству, є законними та обґрунтованими. Просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/6986/24. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 23.09.2024 у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі № 280/6986/24 в якості співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, - відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України, у зв`язку з призначенням пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

12.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату її пенсії, з урахуванням при обчисленні розміру пенсії стажу роботи за період з 19.08.1977 року по 17.10.1980 року, з 16.11.1981 року по 28.08.1984 року, з 09.09.1984 року по 29.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 30.04.2024 року у подвійному розмірі.

Листом відділу обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.07.2024 року № 11779- 11371/Ш-02/8-0800/24 повідомлено позивача, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Також, для визначення права зарахування стажу згідно статті 60 Закону 1788 рекомендовано надати довідку, в якій повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також відомості про періоди перебування (не перебування) у відпустках без збереження заробітної плати. При необхідності долучити довідку про перейменування (реорганізацію) підприємства.

Позивач не погодившись з позицією відповідача щодо зарахування спірних періодів до стажу у подвійному розмірі та з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закону № 1058-ІV).

Приписами частини 1 статті 24 Закону 1058-ІV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV), який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 цього Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 05.09.1977, індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідки форми ОК-5), розрахунку стажу ОСОБА_1 працювала:

з 19.08.1977 року по 17.10.1980 року - на посаді лікаря-бактеріолога міської санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя;

з 16.11.1981 року по 28.08.1984 року - на посаді лікаря-бактеріолога міської санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя;

з 19.09.1984 року по 04.05.1998 - на посаді лікаря-бактеріолога міської дезинфекційної станції м. Запоріжжя;

з 04.05.1998 року по 29.12.2012 року - на посаді завідувачки бактеріальною лабораторією Шевченківської районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя;

з 02.01.2013 року по 31.03.2024 (включно, запис про звільнення відсутній) на посаді лікаря-бактеріолога відокремленого підрозділу Державної установи Запорізький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України, запис про звільнення відсутній.

Вказані обставини не оспорюються відповідачем.

Статтею 60 Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Так, у відповідності до частини 1 статті 31 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення від 24.02.1994 № 4004-XII, який втратив чинність на підставі Закону № 2573-IX від 06.09.2022 СЕС входила до структури Міністерства охорони здоров`я України.

За приписами ст. 33 цього закону було визначено, що основними напрямами діяльності державної санітарно-епідеміологічної служби є, в тому числі, проведення санітарно-епідеміологічних розслідувань захворювань, спричинених інфекційними хворобами, масовими неінфекційними захворюваннями, отруєнь та радіаційних уражень людей і здійснення контролю за усуненням їх причин та умов виникнення і поширення; державний облік інфекційних і професійних захворювань та отруєнь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб від 06.04.2000 року № 1645-III інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Відповідно до ст. 7 Закон України Про захист населення від інфекційних хвороб лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбачених статтями 22, 27 і 31 цього Закону. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Із роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України №05.03-18-54/973 від 27.01.2010 року слідує, що інфекційний заклад (відділення) - це заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби (тобто інфекційна лікарня або інфекційне відділення, протитуберкульозний заклад або відділення тощо) або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб (тобто бактеріологічна лабораторія).

Відповідно до ДСП 9.9.5-080-02 Державні санітарні правила та норми, гігієнічні нормативи. Правила влаштування і безпеки роботи в лабораторіях (відділах, відділеннях) мікробіологічного профілю, затвердженого постановою Головного державного санітарного лікаря України від 28.01.2002 року №1, лабораторія організація або її структурний підрозділ, що виконує експериментальні, діагностичні або виробничі роботи з патогенними біологічними агентами.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові 22.12.2021 року у справі №688/2916/17, колегія суддів погодилася з висновком судів попередніх інстанцій, що стаж роботи позивача на посаді лікаря-бактеріолога в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788, оскільки протягом зазначеного періоду така особа працювала з особливо небезпечними та небезпечними інфекціями.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що періоди роботи позивачки 19.08.1977 року по 17.10.1980 року, з 16.11.1981 по 28.08.1984 року, з 19.09.1984 року по 29.12.2012 року, з 02.01.2013 року по 31.03.2024 підлягають зарахуванню до страхового стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону №1788.

Суд також зауважує, що за змістом п. 2 розділу XV прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п. 3 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами п. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час.

При цьому, стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує ст. 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права за вислугою років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція щодо зарахування стажу у подвійному розмірі викладена в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо обрахунку стажу роботи позивачки у спірні періоди посаді лікаря-бактеріолога санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя, дезинфекційної станції м. Запоріжжя, відокремленого підрозділу Державної установи Запорізький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України не у подвійному розмірі.

Слід також зазначити, що ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа

Як зазначає сам позивач та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась за перерахунком пенсії 12.06.2024, у відповідь на який отримала лист відповідача, що і зумовило звернення із даним позовом.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмови у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи з 19.08.1977 по 17.10.1980, з 16.11.1981 по 28.08.1984, з 19.09.1984 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 31.03.2024 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу роботи у подвійному розмірі періодів її роботи з 19.08.1977 по 17.10.1980, з 16.11.1981 по 28.08.1984, з 19.09.1984 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 31.03.2024 з 01.06.2024 з урахуванням виплачених сум.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області приймало рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії від 15.05.2024, оскільки вказане рішення не є предметом позову в даному випадку.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої, частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, код ЄРДПОУ 20490012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи з 19.08.1977 по 17.10.1980, з 16.11.1981 по 28.08.1984, з 19.09.1984 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 31.03.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу роботи у подвійному розмірі з 01.06.2024 періодів її роботи з 19.08.1977 по 17.10.1980, з 16.11.1981 по 28.08.1984, з 19.09.1984 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 31.03.2024, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23.10.2024.

Суддя Л.Я. Максименко