Справа № 420/26101/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23 жовтня 2024 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2023 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Встановлено судовий контроль за виконанням цього рішення суду, а саме - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати звіт про виконання цього рішення суду. Встановлено строк для подання звіту - один місяць, що обчислюється з дати набрання цим рішенням суду законної сили.

Ухвалою від 18.03.2024 року встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/26101/23 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати протягом шести місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 року у справі № 420/26101/23.

26.09.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду по справі №420/26101/23, який обґрунтований наступним.

Головним управлінням, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 №420/26101/23 (набрало законної сили 23.01.2024), у лютому 2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача складає 17161,17 грн., яка буде виплачена у березні 2024 року (перший виплатний період після перерахунку). Сума доплати по перерахунку пенсії за період з 01.02.2023 року по 29.02.2024 року становить 26000.00 грн. та обліковується в Реєстрі судових рішення, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою з датою набрання законної сили 23.01.2024 року. Формування вказаного реєстру проходить централізовано по всій Україні та з урахуванням дати набрання рішення законної сили. Виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Враховуючи викладене, Головне управління просить прийняти звіт про виконання рішення у справі № 420/26101/23.

Ухвалою від 30.09.2024 року суд прийняв звіт до розгляду та встановив ОСОБА_1 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданого звіту.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безмовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приписи статті 382 КАС України не передбачають умови, при настанні яких має бути застосована вказана процесуальна форма судового контролю. А отже, суд має оцінювати та враховувати обставин у кожній конкретній справі окремо.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду по справі 420/26101/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області 02.02.2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Сума доплати за період з 01.02.2023 року по 29.02.2024 року в сумі 26000,00 грн.

Як вбачається зі звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/26101/23, сума заборгованості, буде виплачена позивачу після надходження коштів з Державного бюджету України, призначених на цю мету.

Відповідач у звіті вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області у 2023 році використано всі наявні кошти на цю мету та здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за судовими рішеннями які набрали законної сили до 15.09.2020. Враховуючи централізоване перерахування коштів на фінансування пенсійних виплат, в тому числі за рішеннями суду, Головне управління листом № 2100-0307-5/4913 від 02.02.2024 зверталось до Пенсійного фонду України з клопотання надати дозвіл на позачергову виплату заборгованості. На дату подання звіту відповідь з Пенсійного фонду не надходила. На сьогоднішній день бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено. До затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік, наказом Пенсійного фонду України від 29.12.2023 №218 Про тимчасовий розпис доходів і видатків Пенсійного фонду України на І квартал 2024 року, затверджено Тимчасовий розпис доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на І квартал 2024 року. В Тимчасовому розписі доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на І квартал 2024 року виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду не передбачено. Оскільки бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік на сьогодні не затверджено, сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік після його затвердження. Рішення суду по справі № 420/26101/23 та відповідна заборгованість обліковується в реєстрі судових рішень, виплата яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Формування вказаного реєстру проходить централізовано, з урахуванням дати набрання рішенням законної сили.

Таким чином, відповідачем не надано до суду доказів на виконання судового рішення по справі № 420/26101/23 у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття звіту відповідача та доходить до висновку про встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/26101/23.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/26101/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати протягом дванадцяти місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 року у справі № 420/26101/23.

Попередити відповідача, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Г.В. Лебедєва