Справа № 200/2268/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року справа №200/2268/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі № 200/2268/24 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Калуської міської ради, Міністерства у справах ветеранів України, міської комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб при Калуській міській раді про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- зобов`язати управління соціального захисту населення Калуської міської ради повторно розглянути заяву позивача про призначення та виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення з урахуванням усіх викладених фактів та подати інформацію до Міністерства у справах ветеранів України про необхідність її нарахування та виплати;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України як головного розпорядника субвенцій та відповідального виконавця бюджетної програми нарахувати та виплатити позивачу та членам її родини грошову компенсацію за належне жиле приміщення як внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, отримали статус учасників бойових дій та продовжують виконувати свої службові обов`язки і вірно служити Українському народу.

В обґрунтування позову зазначила, що 25.03.2022 стала на облік як внутрішньо переміщена особа у м. Калуш.

Наприкінці березня 2022 року дізналася, що її квартира у місті Маріуполь була знищена під час проведення бойових дій.

15 квітня 2022 року позивач надала до відділу житлової політики та роботи із споживачами управління житлово-комунального господарства Калуської міської ради пакет документів для взяття на облік її та членів її сім`ї на квартирний облік як внутрішньо переміщену особу та учасника бойових дій.

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради № 154 позивача та членів її родини взято на квартирний облік та включено до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень.

20.06.2023 позивачем направлено електронний запит до Міністерства у справах ветеранів України для отримання відповіді стосовно визначених умов та механізмів виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення учасникам бойових дій, які приймали участь в АТО та стали на обліку як внутрішньо переміщені особи після 24.02.2022.

Проте вмотивованої відповіді не отримала.

В липні позивач знову звернулась до Калуської міської ради із заявою про призначення та виплату грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення.

07 листопада 2023 року Калуською міською радою прийнято рішення про звернення до Міністерства у справах ветеранів України про надання роз`яснень щодо звернення позивача.

Рішенням Калуської міської ради від 02.02.2024 відмовлено позивачу у наданні компенсації, у зв`язку із тим, що позивач та члени її сім`ї не були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022.

Такі дії є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідачами не враховані всі обставини: відсутність у позивача власного житла; довготривалий термін перебування на квартирному обліку з 2005 року у м. Маріуполі та першочерговій черзі на його отримання з 2018 року; перебування на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків з 2019 року; наявність 25-річного стажу в органах ВС України та Національній поліції України; безпосередня участь подружжя в АТО/ООС; несення служби під час бойових дій та повномасштабного вторгнення в України; повного зруйнування квартири, придбаної у фінансовий лізинг в 2019 році разом з усім майном; позбавлення матері позивача права проживати в своєму будинку; прийнятого владою так званого днр закону про визнання муніципальною власністю безхазяйного житла маріупольців, які не проживають на території днр і не сплачують комунальні послуги.

Суд першої інстанції прийняв рішення без врахування того, що маріупольці не мають матеріального статку і не можуть вирішити питання з придбанням житла, здійснивши тільки посилання на дату перебування на обліку ВПО до 24.02.2022.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 , 16 липня 1981 року, є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 08 квітня 2022 року № 2617-.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до управління соціального захисту населення Калуської міської ради із заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до вимог Порядку № 280 на ceбе та членів своєї сім`ї: чоловіка ОСОБА_2 , доньку ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 .

Рішенням протоколу засідання міської комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб Калуської міської ради від 02.02.2024 № 1 позивачеві відмовлено у призначенні виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року № 280 Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, оскільки заявник та члені її сім`ї не були обліковані як внутрішньо переміщені особи в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022 року.

Як свідчать данні, позивач та члени її сім`ї не обліковувались в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що враховуючи дату взяття на облік позивача, як внутрішньо переміщеної особи (08.04.2022), а також дату звернення із заявою про виплату грошової компенсації (18.10.2023), позивач не відповідала вимогам Порядку № 280 (в редакції Постанови КМУ № 263) щодо перебування на обліку в базі даних до 24 лютого 2022 року, як внутрішньо переміщена особа, а відтак у міської комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб при Калуській міській раді були відсутні підстави для прийняття рішення про виплату компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно преамбули Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі Закон № 1706) цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

На підставі частини другої статті 1 Закону № 1706 адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 4 Закону № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник).

Заява підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах другому - четвертому цієї частини, яка дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних та персональних даних особи, від імені якої подається заява (….).

Згідно зі статтею 4-1 Закону № 1706 Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, є відповідальним за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. (…)

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Порядок № 509).

На підставі абзацу другого пункту 1 Порядку № 509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Порядку № 509 у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком 2, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Отже, довідка про взяття на облік ВПО видається в день надання заяви особою, яка має намір її отримати.

Положення Закону № 1706 вказують, що особа стає внутрішньо переміщеною через низку обставин, які примусили цю особу залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру; довідка про взяття на облік лише підтверджує цей факт.

Як свідчать матеріали справи, позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу 08.04.2022, її чоловіка - 04.04.2022.

18.10.2023 позивач звернулась до управління соціального захисту населення Калуської міської ради з заявою про надання грошової компенсації, разом з тим, вказаної заяви сторонами до матеріалів справи не додано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року № 280 затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі Порядок № 280, в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 280 цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), які були обліковані як внутрішньо переміщені особи в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних) до 24 лютого 2022 року і перебувають не менш як один рік на обліку в базі даних.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 280 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку і не менш як один рік на обліку в базі даних та які були обліковані як внутрішньо переміщені особи в базі даних до 24 лютого 2022 року.

На підставі абзацу першого пункту 6 Порядку № 280 заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).

Як визначено абзацом першим пункту 8 Порядку № 280 орган соціального захисту населення не пізніше ніж через десять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 280 комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи або її законного представника чи уповноваженого представника приймає рішення про призначення (відмову в призначенні/виплаті) грошової компенсації, перегляд рішення, скасування попереднього рішення, надання дозволу на відкриття спеціального рахунка в уповноваженому банку за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в базі даних, виплату грошової компенсації, яку було призначено і не виплачено або виплачено не в повному обсязі на території, на якій ведуться бойові дії, внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії, за місцем перебування на обліку в базі даних.

Повідомлення про розгляд подання надсилається внутрішньо переміщеній особі на адресу задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування) або адресу фактичного місця проживання, яка зазначена в заяві, або за допомогою інших засобів зв`язку. (…)

На підставі пункту 13 Порядку № 280 комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації з таких підстав:

1) невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу або законного представника чи уповноваженого представника, від імені якої подається заява;

2) подання недостовірних відомостей;

3) внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (відсутні документи, передбачені підпунктами 3-6 пункту 7 цього Порядку);

4) внутрішньо переміщена особа не є особою, визначеною у пунктів 19-21 частини першої статті 6, пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

5) скасування дії довідки про облік (за винятком випадків, коли дію довідки, виданої до 24 лютого 2022 року, скасовано з підстав її переоформлення у зв`язку із зміною фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії);

6) внутрішньо переміщена особа та члени її сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу України (на кожного члена сім`ї), що розташовані в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, зокрема з моменту введення воєнного стану), або таке нерухоме майно було відчужено протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

7) внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку;

8) внутрішньо переміщеній особі або членам її сім`ї вже надавалося житло або виплачувалася грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством;

9) внутрішньо переміщена особа перебуває на обліку в базі даних менш як один рік згідно з відомостями бази даних;

10) наявність обвинувального вироку суду у зв`язку із вчиненням внутрішньо переміщеною особою злочину проти України.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У Рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України вказав, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. Зокрема, в абзаці 4 пункту 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 5-р/2018 від 22 травня 2018 року зазначено, що особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів.

Верховний Суд у справі № 803/1541/16 дійшов висновку, якщо під час розгляду заяви особи суб`єктом владних повноважень до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.

Подібних висновків за аналогічних правовідносин дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 12 липня 2021 року у справі № 826/14521/17, від 11 липня 2023 року у справі № 380/10072/20, від 06 листопада 2023 року у справі № 120/360/22-а.

Аналіз положень Порядку № 280, які були чинними на час звернення позивача з заявою 18.10.2023 свідчить, що умовою виплати компенсації є, зокрема, облік внутрішньо переміщених осіб в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб до 24 лютого 2022 року не менш як один рік на обліку в базі даних.

Проте, позивач та її рідні взяті на облік як внутрішньо переміщені особи в період 04.04.2022 - 08.04.2022, тобто після 24 лютого 2022 року.

За таких обставин, на час звернення позивача з заявою 18.10.2023 у міської комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення при Калуській міській раді не було законних підстав для призначення грошової компенсації позивачу відповідно до Порядку № 280.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі № 200/2268/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі № 200/2268/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 жовтня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв