Справа № 640/12179/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
22 жовтня 2024 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Куць М.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Клян Анастасії Федорівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року, суддя Войтович І.І., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому, з урахуванням заяви про зміну (доповнення) предмету позову, просив:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Офісу Генерального прокурора №354ц від 15.04.2021;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління організаційного забезпечення, контролю виконання та перевірок стану організації прокурорської роботи Офісу Генерального прокурора або на посаді в Офісі Генерального прокурора, що є рівнозначною (рівноцінною) посаді заступника начальника управління організаційного забезпечення діяльності керівника Департаменту інформаційно-аналітичного та організаційного забезпечення, контролю виконання та перевірок стану організації прокурорської роботи Офісу Генерального прокурора;
- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день ухвалення рішення суду;
- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 90 000,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Наказ Офісу Генерального прокурора №354ц від 15.04.2021.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління організаційного забезпечення діяльності керівництва Департаменту інформаційно-аналітичного та організаційного забезпечення, контролю виконання та перевірок стану організації прокурорської роботи Офісу Генерального прокурора, з 15.04.2021.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора (; вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.04.2021 по 13.05.2024 у розмірі 1 246 726,74 грн (один мільйон двісті сорок шість тисяч сімсот двадцять шість гривень 74 копійки).

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора (; вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) та витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн (двадцять п`ять тисяч гривень 00 коп.).

В решті вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині:

- поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління організаційного забезпечення діяльності керівництва Департаменту інформаційно-аналітичного та організаційного забезпечення, контролю виконання та перевірок стану організації прокурорської роботи Офісу Генерального прокурора, з 15.04.2021;

- стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 31 522,80 грн (тридцять одна тисяча п`ятсот двадцять дві гривні 80 копійок), з якої мають бути відраховані податки та обов`язкові платежі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач завернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року - без змін.

07 жовтня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Клян Анастасії Федорівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що вказану заяву подано в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України про подання доказів щодо понесених судових витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення по справі.

Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, надані докази, колегія суддів приходить до висновку, що її слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, становлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення ч.6 та ч.7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

За змістом частини 9 статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Як убачається із матеріалів справи, представник позивача просить стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 49 139,34 грн пов`язану з розглядом справи у суді апеляційної інстанцій.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_1 - адвоката Клян Анастасією Федорівною надано до суду наступні документи: засвідчену копію Договору про надання правової допомоги №35/04-21 від 21 квітня 2021 року; засвідчену копію Додатку №2 від 02 липня 2024 року до Договору про надання правової допомоги №35/04-21 від 21 квітня 2021 року; засвідчена копія Акту надання послуг від 03 жовтня 2024 року до Додатку №2 від 02 липня 2024 року до Договору про надання правової допомоги Хв 35/04-21 від 21 квітня 2021 року; засвідчену копію Опису деталізованого обсягу наданих послуг від 03 жовтня 2024 року до Додатку №2 від 02 липня 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 35/04-21 від 21 квітня 2021 року; засвідчену копію Рахунку Адвокатського об`сднання «Гвоздій та Оберкович» № 5575 від 04 липня 2024 року; засвідчену копію Рахунку Адвокатського об`єднання «Гвоздій та Оберкович» №5626 від 02 серпня 2024 року; засвідчену копію платіжних доручень №0.0..1 від 28 вересня 2021 року та №0.0..1 від 19.08.2024 року; засвідчену копію Наказу Адвокатського об`еднання «Гвоздій та Оберкович» №170-п від 13 травня 2019 року; засвідчену копію витягу №326 з Ресстру платників податку на додану вартість щодо Адвокатського об`еднання «Гвоздій та Оберкович».

Так, між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Гвоздій та Оберкович» (надалі - Адвокатське об`єднання) укладено Договір №35/04-21 від 21 квітня 2021 року про надання правової допомоги та Додаток №2 від 02 липня 2024 року до Договору № 35/04-21 від 21 квітня 2021 року (надалі - Додаток № 2).

Додаток № 2 укладено безпосередньо для отримання позивачем послуг з професійної правничої допомоги в ході розгляду судом апеляційної інстанції справи №640/12179/21.

Професійну правничу допомогу позивачу за вказаним Додатком № 2 надавала адвокат Адвокатського об`єднання Клян А.Ф.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що розмір гонорару, порядок його обчислення (фіксований розмір, погодинна оплата тощо) та порядок проведения розрахунків за надання Послуг Кліснту згідно з цим Договором визначасться у Додатках/Додаткових угодах до цього Договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до пункту 1 Додатку № 2 сторони дійшли взаємної згоди, що фіксований Гонорар, що підлягає оплаті клієнтом на користь Адвокатського об`єднання за послуги щодо представництва інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції у справі №640/12179/21, складає еквівалент 1000,00 Доларів США (одна тисяча Доларів США 00 центів) в гривні, що визначаеться згідно з офіційним курсом гривні до Долара США, встановленим Національним банком України на день виставлення Рахунку Адвокатського об`єднання.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що yci розрахунки згідно з цим Договором здійснюються в національній валюті України - гривні. У разi, якщо розмір Гонорару визначений в іноземній валюті, сума в гривні, що підлягас оплаті, визначасться згідно з офіційним курсом Національного банку України на день виставлення Рахунку.

Згідно з п. 1.2 Додатку № 2, Клієнт зобов`язується сплатити 50% (п`ятдесят відсотків) фіксованого Гонорару, а саме: еквівалент 500,00 Доларів США (п`ятсот Доларів США 00 центів) у гривні, за Послуги згідно з п. 1 цього Додатку не пізніше 19 липня 2024 року на підставі Рахунку Адвокатського об`еднання.

Відповідно до п. 1.3 Додатку № 2, Клієнт зобов`язується сплатити решту 50% фіксованого Гонорару, а саме: еквівалент 500,00 Доларів США (п`ятсот Доларів США 00 центів) у гривні, за Послуги згідно з п. 1 цього Додатку не пізніше 19 серпня 2024 року на підставі Рахунку Адвокатського об`єднання.

Згідно з п. 1.4 Додатку № 2, загальна сума кожного Рахунку збільшусться на суму ПДВ.

04 липня 2024 року Адвокатське об`єднання надало позивачу рахунок №5575 від 04 липня 2024 року на оплату професійних послуг з надання правової допомоги згідно з Додатком №2 до Договору про надання правової допомоги № 35/04-21 від 21 квітня 2021 року, у якому зазначена сума гонорару адвокатського об`єднання - 20 379,95 грн, загальна сума до сплати - 24 455, 94 грн (з урахуванням ПДВ).

02 серпня 2024 р. року Адвокатське об`еднання надало Позивачу рахунок № 5626 від 02 серпня 2024 року на оплату професійних послуг з надання правової допомоги згідно з Додатком № 2 до Договору про надання правової' допомоги № 35/04-21 від 21 квітня 2021 року, у якому зазначена сума гонорару адвокатського об`єднання - 20 569, 50 грн, загальна сума до сплати - 24 683,40 грн (з урахуванням ПДВ).

Таким чином, вищезазначеними документами, копії, яких долучаються до заяви, підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та право на їх стягнення з відповідача.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вказана правова позиція висловлена у постанова Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № №826/15063/18, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16, від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Окрім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг».

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, враховує, що перегляд справи в суді апеляційної інстанції не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів та вивчення апеляційної скарги; справа не містить значний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування, що не були дослідженні в суді першої інстанції та потребують доказування в апеляційному суді та не потребує вивчення нових фактичних даних, а обсяг і складність процесуальних документів не є значними.

Також, колегія суддів вважає, що підготовка до апеляційного розгляду справи з загальною кількість витраченого часу 23,5 годин (відповідно до опису наданих послуг від 03 жовтня 2024 року) не відповідають складності даної справи під час перегляду її у суді апеляційної інстанції.

При цьому, нових доказів чи аргументів ніж тих, що були надані в суді першої інстанції представником позивача до апеляційного суду не наведено, нові докази та обставини під час апеляційного розгляду справи не досліджувались.

Фактично всі доводи та пояснення представника позивача є аналогічними, що були надані під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Окрім того, колегія суддів зазначає подання відзиву на апеляційну скаргу є правом, а не обов`язком сторони.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів проаналізувавши надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, приходить до висновку щодо необхідності розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Клян Анастасії Федорівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №640/12179/21 - задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (; вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.