Справа № 420/22854/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/22854/24

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 061373 від 24.06.2024,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 061373 від 24.06.2024р.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову вказував, що під час рейдової перевірки 26.05.2024 о 23:12 год. на автодорозі М-05 Київ-Одеса км 452+811 посадовими особами Державної служби України з безпеки було проведено документальний габаритно-ваговий контроль автомобіля марки MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу-контейнеровоза FRUEHAUF FST4FC реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким здійснювалось перевезення пшениці згідно ТТН №850274від 26.05.2024р. За результатами перевірки складено Акт №АР047156 від 26.05.2024рпроведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого порушено абз.15 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від понад 10 відсотків але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу. На підставі акту перевірки, Начальником відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті у Одеській області Володимиром Романенко було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ061373 від 24.06.2024р., якою на ФОП ОСОБА_1 було накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн., за порушення абз.15 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанови про накладання штрафу протиправною - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що не зрозуміло на підставі яких доказів судом було встановлено що навантаження на одиничну вісь перевищувало нормативно допустиме, адже таке порушення не було зафіксовано в акті проведення перевірки, що свідчить про неповне дослідження доказів і неповне встановлення обставин справи судом.

Також, апелянт вказує, що зважувальний прилад не призначений для зважування транспортних засобів, що перевозить рідкі продукти.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач, послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 26.05.2024 о 23:12 год. співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті на автодорозі М-05 Київ-Одеса км 452+811 було проведено документальний габаритно-ваговий контроль автомобіля марки MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу-контейнеровоза FRUEHAUF FST4FC реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ФОП ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено перевищення габаритно-вагових норм, що зафіксовано актом №АР047156 від 26.05.2024 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено, що навантаження на строєну вісь склало 26,75 тон при нормативно допустимих 24 тон (відсоток перевищення 11,45%), чим порушено абзац 15 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Факт зважування транспортного засобу підтверджується чеком зважування, складеним актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № АВ 002883 від 25.05.2023, який підписано водієм транспортного засобу, та довідкою посадової особи Укртрансбезпеки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 25.05.2023, в якій вказано результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн: 1) 6,25: 2) 10,2; 3) 9,0; 4) 8,55; 5) 9,2; повна маса транспортного засобу: 43,2тонн.

На підставі акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №АР047156 від 26.05.2024р, підписаного посадовими особами Укртрансбезпеки та водієм транспортного засобу, було призначено розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 24.06.2024. про що повідомлено позивача

Начальником відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті у Одеській області Володимиром Романенко було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ061373 від 24.06.2024р., якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно визначено розмір штрафу за допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт - ч.1 абз.14 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі Закон № 3353-ХІІ), відповідно до частини першої статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У розумінні Закону № 2344-ІІІ великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі Правила дорожнього руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено нормативні вагові параметри транспортних засобів, рух яких допускається, у разі, коли їх параметри не перевищують визначеного.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27 грудня 2019 року (далі Порядок № 1174).

Пунктом 7 Порядку № 1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 229 КУпАП посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП.

Згідно зі статтею 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Частиною першою статті 279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Оскаржена позивачем постанова містить виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Відтак, оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення містить усі складові, необхідні в достатній мірі для його кваліфікації, зокрема, повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, тому суд не може погодити висновок суду першої інстанції про недоведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Також апеляційний суд зазначає, що всі необхідні відомості для визначення складу правопорушення містяться в метаданих, на підставі яких сформовано оскаржену в цій справі постанову. Крім того, власне постанова містить фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу.

Як вже встановлено судом, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу-контейнеровоза FRUEHAUF FST4FC реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , власником та автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_1 , було встановлено, що перевищення габаритно-вагових норм становить понад 10 %.

Оскільки параметри великовагового транспортного засобу перевищили нормативно допустимі вагові параметри, і відповідно Закону України "Про автомобільний транспорт", ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001№ 30, дозвіл на рух такого вантажу взагалі не видається, так як перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху більше 2 відсотків. Чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами (пункт 22.5Правил дорожнього руху), тому може лише бути застосована відповідальність у вигляді адміністративно - господарських санкцій.

Посилання апелянта на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4, 29 Закону України «Про дорожній рух», ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879.

З 08.09.2017 п.19 Порядку №879, який передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, було виключено згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» від 30.08.2017 № 671.

При цьому, відсутність методичних рекомендацій для зважування рідких вантажів сама по собі не може бути підставою для незастосування до перевізника відповідальності, у зв`язку із порушенням ним законодавства про автомобільний транспорт, за умови підтвердження, у даному випадку вказаною вище довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю та товарно-транспортною накладною, факту перевищення транспортним засобом вагових параметрів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.08.2018 року по справі № 820/1420/17, від 03.07.2019 року по справі № 819/1381/16, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема, рідкого вантажу великогабаритним автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, а тому колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача щодо рідкого вантажу, так як вони є необґрунтованими.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи наявність перевищення загальної допустимої маси автомобіля, агрегатний стан вантажу не може вплинути на результати зважування в такому значному обсязі.

Апеляційний суд дійшов висновку про доведеність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами та про доведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Позивач, в свою чергу, не спростував факту виявленого правопорушення, судом встановлено правомірність притягнення останнього до адміністративної відповідальності, тому відсутні підстави як для скасування оскарженої постанови відповідача, так і для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі № 420/22854/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 22.10.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький