Справа № 260/9590/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/9590/23 пров. № А/857/9623/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у залі суду в режимі відеоконференції апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №260/9590/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ), НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

суддя в 1-й інстанції ОСОБА_2 ,

дата ухвалення рішення 25 березня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 04 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ), НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними дії НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування йому індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та зобов`язати НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати йому індексацію грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати йому індексації - різниці грошового забезпечення у сумі 4418,41 на місяць за період із 01 березня 2018 року по липень 2019 року та за період березень - квітень 2020 року та зобов`язати НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити йому індексацію - різницю грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по липень 2019 року та за період березень - квітень 2020 року у розмірі 4418,41 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_7 ) у особі правонаступника Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати йому індексації - різниці грошового забезпечення у сумі 4418,41 на місяць за період із серпня 2019 року по грудень 2019 року включно; зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити йому індексацію - різницю грошового забезпечення за період із серпня 2019 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4418,41 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_5 ) щодо ненарахування та невиплати йому індексації - різниці грошового забезпечення період з січня 2020 року по лютий 2020 року включно та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити йому індексацію - різницю грошового забезпечення за період січня 2020 року по лютий 2020 року включно у розмір 4418,41 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_8 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) щодо ненарахування та невиплати йому індексації - різниці грошового забезпечення у сумі 4418,41 на місяць за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року та зобов`язати НОМЕР_8 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити йому індексацію - різницю грошового забезпечення за із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 4418,41 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб; визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати йому індексації - різниці грошового забезпечення у сумі 4418,41 на місяць за із серпня 2020 року по травень 2022 року та зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити йому індексацію - різницю грошового забезпечення за із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із серпня 2020 року по травень 2022 року у розмірі 4418,41 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Зобов`язано НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по липень 2019 року та за період березень-квітень 2020 року. Зобов`язано НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по липень 2019 року та за період березень-квітень 2020 року у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із серпня 2019 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення за період із січня 2020 року по лютий 2020 року включно. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із січня 2020 року по лютий 2020 року включно у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення за період із серпня 2020 року по травень 2022 року. Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із серпня 2020 року по травень 2022 року у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачі - Військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), Військова частина НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) покликається на те, що згідно з довідкою №187 від 16 листопада 2023 року позивачу проводилася виплата: 2020 рік у сумі 2014,79 грн, базовий місяць встановлювався березень 2018 року (зміна посадового окладу); 2021 рік у сумі 4940,64 грн, базовий місяць встановлювався березень 2018 року (зміна посадового окладу); 2022 рік у сумі 6139,35 грн, базовий місяць березень 2018 року (зміна посадового окладу), що підтверджується розрахунком індексації грошового забезпечення за вказаний період. Вказує, що докази того, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації, матеріали справи не містять, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, в обґрунтування вимог апеляційної скарги Військова частина НОМЕР_4 зазначає про те, що відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Оскільки сума підвищення грошового забезпечення перевищує суму індексації, яка склалась у березні 2018 року, тому підстав для застосування фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року немає, тому підстави для задоволення позову відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги звертає увагу на те, що він не є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому в цій ситуації є лише виконавцем наказів та розпоряджень вищестоящих органів, та не уповноважений вносити зміни до наказів таких органів. Зазначає, що за офіційними даними Державної служби статистики України у березні 2018 року щодо лютого того ж року індекс споживчих цін становив101,1%, а поріг індексації розрахований наростаючим підсумком з 1 березня 2018 року до листопада 2018 року включно не перевищив 103%, докази того, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації, матеріали справи не містять, а тому підстави для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу (індексації-різниці), виходячи із фіксованої величини до періоду з січня 2020 року до лютого 2020 року відсутні. Також покликається на дискреційні повноваження відповідача.

Військова частини НОМЕР_1 у доводах своєї апеляційної скарги покликається на те, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15 грудня 2015 року, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

З врахуванням наведеного вище просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повінстю.

Представники відповідачів (апелянтів) ОСОБА_3 у судовому засіданні та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали доводи, викладені у своїх апеляційних скаргах, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційних скарг і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) від 03 серпня 2023 року №621-ОС майора ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Відповідно до інформації відображеної у витязі із послужного списку, архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні:

- у періоди із червня 2014 року по липень 2019 року та березень - квітень 2020 року у НОМЕР_6 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_1 );

- у період із серпня 2019 року по грудень 2019 року включно - Північному регіональному управлінні ДПС України (військова частина НОМЕР_7 );

- у період із січня 2020 року по лютий 2020 року включно - ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_5 );

- у період із квітня 2020 року по липень 2020 року та у період із червня 2022 року по серпень 2023 року - НОМЕР_8 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_4 );

- у період із серпня 2020 року по травень 2022 року - НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ).

Вважаючи дії відповідача щодо неправильного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу протиправними, представник позивача звернувся з цим адміністративним позовом у суд.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, є протиправними, оскільки зміна посадових окладів з урахуванням періоду проходження військової служби позивача відбулась 01 січня 2008 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 і діяла до 01 березня 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, а тому з метою належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця. Крім того, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, а тому починаючи з квітня 2018 року сума індексації грошового забезпечення з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 мала виплачуватися позивачу щомісяця у розмірі 4418,41 грн і до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення його зі служби, а відтак з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у розмірі 4418,41 грн на місяць: НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) - за період із 01 березня 2018 року по липень 2019 року та за період березень-квітень 2020 року; Адміністрацію державної прикордонної служби України за період із серпня 2019 року по грудень 2019 року; ІНФОРМАЦІЯ_1 із січня 2020 року по лютий 2020 року; ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_4 ) - за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року; НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) - за період із серпня 2020 року по травень 2022 року. При цьому, вищевказані виплати необхідно здійснити із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Разом з тим, вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_7 ) у особі правонаступника Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на те, що будь-якої бездіяльності з боку Адміністрації державної прикордонної служби України по відношенню до позивача судом не встановлено.

Колегія суддів зазначає, що відповідач оскаржує рішення в частині задоволених позовних вимог, тому з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (надалі - Закон №1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Ст.2 Закону №1282-ХІІ передбачає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ст.4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).

Згідно з п.1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

За змістом п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 грудня 2015 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пункт 2 Порядку №1078 передбачає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Колегія суддів зазначає, що спірним у цій справі є, зокрема, питання правильності визначення відповідачем базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

З системного аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19 виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до положень п.2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з п.10-2 Порядку №1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

З системного аналізу наведених норм законодавства України можна дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Колегія суддів зазначає, що Постановою КМУ від 07 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до п.13 вказаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

З 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Крім того, вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.

Таким чином, відповідно до положень Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 12 травня 2022 року у справах №200/7006/21 та №580/3335/21, у яких Верховним Судом роз`яснено пункти 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у згаданих справах та зазначено, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, є протиправними, оскільки зміна посадових окладів з урахуванням періоду проходження військової служби позивача відбулась 01 січня 2008 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 і діяла до 01 березня 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, а тому з метою належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця.

Даючи правову оцінку підставності для виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по травень 2022 року у розмірі 4418,41 грн на місяць, колегія суддів зазначає наступне.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок №1078.

З 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

При цьому, Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи "поточної" та "індексації-різниці". Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 1 березня 2018 року не є спірними.

Щодо "фіксованої" суми індексації, то необхідно зазначити, що Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду №1013 від 09 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

З системного аналізу пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Отже з урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 дають суду підстави дійти висновку, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача відповідачам належало вирішити питання про те, чи має він право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року), від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21 та ін.

У цьому контексті колегія суддів зауважує, що за змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суду належить з`ясувати таке: розмір підвищення доходу позивача (військовослужбовця) в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, необхідно визначати на основі застосування січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу, а не березня 2018 року. Це пояснюється тим, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 ведуть мову про суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися у березні 2018 року, якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу (військовослужбовцю) індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Вказані висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду, що викладені у пунктах 102-109 постанови від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, пунктах 104-110 постанови від 28 серпня 2023 року у справі №420/17338/22, пункті 105 постанови від 18 жовтня 2023 року у справі №380/14195/22.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з архівної відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік: його грошове забезпечення у лютому 2018 року становило 14539,02 грн, а грошове забезпечення у березні 2018 року становило 14583,76 грн (том 1, а.с.25 зворот).

Спору щодо цих сум грошового забезпечення між сторонами немає.

Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) становить 44,74 грн (14583,76 14539,02).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 року складав 1762 грн.

За змістом листа Міністерства соціальної політики України від 28 вересня 2021 року №5211/0/290-21/51 у зв`язку з останнім підвищенням тарифних ставок (окладів) військовослужбовців з січня 2008 року, величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача у березні 2018 року становила 253,3 % (353,3 % (наростаючий індекс споживчих цін) - 100 % = 253,3 %).

Спору щодо розміру цієї величини приросту індексу споживчих цін між сторонами немає.

Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (В) становить 4463,15 грн (1762,00 грн * 253,30 % / 100 = 4463,15 грн).

Оскільки підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 44,74 грн, а сума можливої індексації грошового забезпечення позивача за березень 2018 року становить 4463,15 грн, отже, сума можливої індексації грошового забезпечення перевищує розмір підвищення доходу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання індексації-різниці в сумі: 4418,41 грн (4463,15- 44,74).

Отже, починаючи з березня 2018 року, сума індексації з урахуванням абзацу 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 має виплачуватися у фіксованому розмірі до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянтів на дискреційні повноваження у спірних правовідносинах, оскільки системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, а тому враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, повноваження відповідачів щодо виплати позивачу цієї суми індексації не є дискреційними.

Щодо доводів ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він не є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому в цій ситуації є лише виконавцем наказів та розпоряджень вищестоящих органів, та не уповноважений вносити зміни до наказів таких органів, то колегія суддів зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_8 було припинено 18 травня 2021 року у зв`язку з ліквідацією.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2020 року №43 «Про ліквідацію територіальних органів Адміністрації Державної прикордонної служби» на Адміністрацію Державної прикордонної служби покладений обов`язок здійснювати функції та повноваження вказаного ліквідованого органу.

Згідно з п.2 Постанови №43 Адміністрацію Державної прикордонної служби зобов`язано забезпечити здійснення функцій і повноважень територіальних органів, що ліквідуються.

Таким чином, цією Постановою №43 чітко визначено передачу функцій і повноважень територіальних органів, що ліквідуються, у тому числі й ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Колегія суддів зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що Адміністрація Державної прикордонної служби України є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_4 та повинна виступати відповідачем у цій справі за період служби та перебування позивача у вказаному регіональному управлінні, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, а тому починаючи з квітня 2018 року сума індексації грошового забезпечення з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 мала виплачуватися позивачу щомісяця у розмірі 4418,41 грн і до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення його зі служби, а відтак з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у розмірі 4418,41 грн на місяць: НОМЕР_6 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) - за період із 01 березня 2018 року по липень 2019 року та за період березень-квітень 2020 року; Адміністрацію державної прикордонної служби України за період із серпня 2019 року по грудень 2019 року; ІНФОРМАЦІЯ_1 із січня 2020 року по лютий 2020 року; ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_4 ) - за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року; НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) - за період із серпня 2020 року по травень 2022 року.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги позивача про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Інші зазначені відповідачами в апеляційних скаргах обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що, оскільки рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №260/9590/23 в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційних скарг та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 195, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №260/9590/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках передбачених ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 23 жовтня 2024 року.