Справа № 320/7672/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року №320/7672/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщені суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доСолом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03036, м. Київ, проспет Повітрофлотський, 76 б, )
провизнання протиправними та скасування постанов
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни від 16 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73059670 та стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 156 865,84 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн. 84 коп.).

- визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни від 16 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 730598310 та стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 319,00 грн. (триста дев`ятнадцять грн. 00 коп.).

- визнати неправомірним дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 156 865,84 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн. 84 коп.) від 30 серпня 2023 року в межах виконавчого провадження №52362330;

- -визнати неправомірним дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни щодо винесення постанови про стягнення ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 319,00 грн. у рамках виконавчого провадження 73059831.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. При цьому, у виконавчому провадженні, у межах якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, державним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача присуджених сум на підставі виконавчого документу, а сам виконавчий документ був повернутий стягувачові на підставі письмової заяви, у відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання, з урахуванням положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, керуючись положеннями ч.6 ст.162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

В той же час, на виконання вимог ухвали суду надав матеріали виконавчого провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, зазначає наступне.

28 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гуріною Євгенією Петрівною прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №52362330 про примусове виконання виконавчого листа № 2-11484/10 виданого 04.01.2013р. Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення солідарно ОСОБА_1 (Позивач), ОСОБА_2 на користь Відкритого АТ КБ "Надра" заборгованість по кредитному договору у розмірі 1566 838 гри 37 коп, судовий збір у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн, а всього підлягає стягненню 1 568 658 грн 37 коп.

05 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гуріною Євгенією Петрівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 156865,84 грн.

30 серпня 2023 року головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Людмилою Юріївною прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2023р. у справі №2-11484/10 про замінено сторону стягувана з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» у виконавчому провадженні №52362330 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 , виданого у справі №2-11484/10 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

30 серпня 2023 року головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Людмилою Юріївною прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки надійшла заява представника стягувана про повернення виконавчого документа від 07.08.2023р. про повернення виконавчого листа № 2-11484/10 від 04.01.2013 без виконання.

30 серпня 2023 року головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Людмилою Юріївною прийнята постанова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого АТ КБ "Надра" заборгованість по кредитному договору у розмірі 1566838 грн 37 коп, судовий збір у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн, а всього підлягає стягнення 1 568 658 грн 37 коп. Стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 156865,84 грн.

16 жовтня 2023 року головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Людмилою Юріївною прийнята постанова відкриття виконавчого провадження № 73059670 про примусове виконання постанова №52362330 виданої Солом`янським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) 30.08.2023 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 156865,84 грн. на користь Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

16 жовтня 2023 року головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Людмилою Юріївною прийнята постанова відкриття виконавчого провадження № 73059831 про примусове виконання постанова № 52362330 виданої Солом`янським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) 30.08.2023 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 319,0 грн. на користь Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

Не погоджуючись із винесеними постановами, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актам.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини п`ятої вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, (далі - Інструкція) розробленою відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і Закону України «Про виконавчі провадження», яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавчі провадження» підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Спір у цій справі виник у зв`язку з невизначеністю правового режиму застосування частини другої статті 27 та частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

Так, положення частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Натомість частина друга статті 27 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Судом встановлено, що з позивача жодних сум по виконавчому провадженню не було стягнуто і відповідач не надав доказів протилежного чи вжиття заходів виконання по цьому виконавчому провадженню, а відповідачем доказів зворотного не надано.

Таким чином, стягнення суми виконавчого збору та винесення постанови про її стягнення, постанови про відкриття виконавчого провадження, дає підстави прийти суду до висновку, що такі рішення є протиправними, оскільки при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Аналогічний правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року по справі № 2540/3203/18.

суд звертає увагу на те, що частина друга статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла до 28 серпня 2018 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у частині другій статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» слова «фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом» замінено словами «підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів».

Отже, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню.

Оскільки постанова про стягнення виконавчого збору, яка стала підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 16 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73059670 та стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 156 865,84 грн, прийнята до 28.08.2018, а державним виконавцем не стягнуто з позивача жодних грошових сум, то, позовні вимоги підлягають задоволенню, в частині визнання неправомірним дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 156 865,84 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн. 84 коп.) від 30 серпня 2023 року в межах виконавчого провадження №52362330 та визнання протиправною та скасування постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни від 16 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73059670 та стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 156 865,84 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн. 84 коп.).

Стосовно решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з положень Закону №1404-VІІІ та Інструкції, витрати виконавчого провадження - це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції, друк документів тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку.

У свою чергу, матеріали справи свідчать, що постановою від 30.08.2023 закінчено виконавче провадження ВП №52362330 на підставі вимог п.1 частини першої статті 37, Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII та Інструкції № 512/5, суд дійшов висновку, що стягнення витрат виконавчого провадження, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження, виконавець зобов`язаний зазначити зокрема про стягнення з боржника суми витрат виконавчого провадження у тому числі мінімальні. Тобто, стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

При цьому, у розумінні положень Закону №1404-VIII примусове виконання виконавчого документу розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 у справі №480/3452/19 зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, стягнення витрат виконавчого провадження зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчих витрат є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Суд наголошує, що згідно з частиною 2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанова від 16.10.2023 про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 319,00 грн, винесені в межах виконавчого провадження №73059831 є такою, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; державний виконавець, приймаючи спірну постанову, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування таких постанов у судовому порядку.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій відповідача також слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. (частина друга статті 77 КАС України).

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до норм Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд

в и р і ш и в:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03036, м. Київ, проспет Повітрофлотський, 76 б, ) про визнання протиправними та скасування постанов.

Визнати неправомірним дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 156 865,84 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн. 84 коп.) від 30 серпня 2023 року в межах виконавчого провадження №52362330.

Визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни від 16 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73059670 та стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 156 865,84 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн. 84 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білоноженко М.А.