Справа № 280/3522/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

23 жовтня 2024 року Справа № 280/3522/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача Філіної Є.В.

представника відповідача Крамар В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження питання щодо поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд.29, )

про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 02.02.2024 року № 171 про застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0084982) дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

поновити на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0084982);

стягнути з Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи 02.02.2024 року.

Ухвалою суду від 23.04.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку із доказами поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 08.05.2024 продовжено позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви у справі № 280/3522/24 до 20 травня 2024 року.

20.05.2024 представником позивача було подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій просить визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/3522/24. Водночас, вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду відкладено на підготовче засідання у справі.

У підготовчому засіданні 23.10.2024, після не досягнення сторонами примирення, представник позивача наполягав на поновлені строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин з підстав, вказаних у клопотанні.

Представник відповідача зазначив про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду.

У судовому засіданні 23.10.2024 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 243 КАС України, складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 17 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є оскарження наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 02.02.2024 № 171 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Слід зазначити, що частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - «Дисциплінарний статут») передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Тобто у контексті цьому судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 8 лютого 2023 року у справі №120/7567/22 та від 31 травня 2023 року справа №160/9356/22, та підтримана у постанові КАС ВС від 16.10.2024 по справі № 340/852/23.

Як покликаєтся позивач, зі спірним наказом його було ознайомлено 03.02.2024. При цьому, до суду із даним позовом позивач звертається 18.04.2024.

Факт пропуску строку звернення до суду позивачем не спростовано.

Проте, звертаючись із клопотанням про поновлення строку представник позивача покликається на те, що адвокатом Філіною Є.В. 01.03.2024, тобто в межах строку визначено ст.122 КАС України, на адресу Запорізького окружного адміністративного суду було направлено позовну заяву з додатками у друкованому вигляді. Однак, 31.03.2024 лист було повернуто за адресу відправника. Надалі, оскільки представник позивача була вимушена виїзджати за межі м. Запоріжжя, доступу до матеріалів справи на певний проміжок часу не було.

На підтвердження таких обставин представником позивача надано суду копію конверту, в якому за твердженням представника позивача було направлено первинно позовну заяву до суду, квитанцію АТ «Укрпошта» та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд зауважує, що на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копію якого надано позивачем, вказано номер відправлення №0793. Водночас, як зазначає у листі від 05.06.2024 АТ «Укрпошта» відповідно до вимог пунктів 1.3 та 1.7 Регламенту внутрішньої письмової кореспонденції, автоматична ідентифікація реєстрованих поштових відправлень в Укрпошті здійснюється за допомогою штрихового кодового ідентифікатора (ШКІ) - тринадцятизначного номера. Оскільки зазначений чотирнадцятизначиий номер поштового відправлення №0793 замість тринадцятизначного, провести перевірку не надається можливим.

З огляду на викладене, суд не приймає вказане рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення як належний доказ обставин, на які покликається представник позивача.

Крім того, дослідивши оригінал конверту, наданого представником позивача, суд встановив, що на ньому відправником та отримувачем вказана ОСОБА_2 , номер відправлення вказано 793.

З метою дослідження вказаних обставин, судом було витребувано в АТ Укрпошта (вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001) інформацію щодо відправлення № 793 (чи наявне таке відправлення, коли було відправлене та вручене адресату/повернуте відправнику?).

У відповідь на ухвалу суду, АТ «Укрпошта» надало лист від 15.10.2024, в якому вказало наступне: «…. поштове відправлення Укрпошта Документи № 793, відправником якого значиться ОСОБА_2 , прийняте у відділенні №15 м. Запоріжжя (індекс 69015) 13.03.2024 року на адресу: абонементна скринька 0, м. Запоріжжя, 69050. Вищевказане поштове відправлення надійшло до відділення №50 м. Запоріжжя (індекс 69050) 14.03.2024 року. Оскільки наданому відправленні відправником не вказано найменування отримувача та контактний номер телефону, sms/viber- повідомлення з інформацією про надходження відправлення не направлялось. Так як у відділенні абонементна скринька 0 відсутня та за даним відправленням до відділення ніхто не звернувся, поштове відправлення Укрпошта Документи № 793 повернуте за зворотною адресою та вручене 15.04.2024 року адресату під підпис…».

Тобто, фіскальний чек (квитанція) АТ «Укрпошта» та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення датовані 01.03.2024, в той час як конверт був відправлений 13.03.2024. Більш того, як фіскальний чек так і рекомендоване повідомлення свідчать про відправку пошти маленької ваги, в той час як конверт мав вагу 1 кг.

Відтак, вказані документи між собою не співвідносяться та не підтверджують направлення позовної заяви представником позивача саме до Запорізького окружного адміністративного суду 01.03.2024.

Інших доказів щодо обставин, якими представник позивача обґрунтовує клопотання про поновлення строку звернення до суду не надано.

Стаття 123 КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, зокрема, частиною третьою цієї статті визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Слід зауважити, що норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Згідно усталеної судової практики поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Натомість, належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом представником позивача не надано.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У низці рішень ЄСПЛ, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі «Ілхан проти Туреччини» зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Як було зауважено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.10.2022 у справі №9901/462/21 (провадження № 11-101заі22), згідно практикою ЄСЛП застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду (порушення статті 6 Конвенції).

Натомість, безпідставне поновлення таких строків може також свідчити про порушення принципу правової визначеності, як невід`ємної складової принципу верховенства права.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки (пункти 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №160/6211/21).

Тож, зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а доказів поважності причин пропуску такого строку не надано, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду та наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду,- відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд.29, ) про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано 24.10.2024.

Суддя Л.Я. Максименко