Справа № 195/1784/24
Суддя: Омеко М. В.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/1784/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

21.10.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., за участю секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Шевченко Андрія Вікторовича, Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В с т а н о в и в:

07.10.2024 до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов зазначений адміністративний позов.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначає, що 28.09.2024 року інспектором Сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Шевченком А.В. винесено постанову відносно ОСОБА_1 , постанову серії ББА № 275592 від 28.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с.Кисличувата, проживаючий у АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 17.11.2012 року, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дані про належність якого відсутні, 28.09.2024 року об 11:05 на вулиці Виконкомівській в с-щі Томаківка порушив правила користування ременем безпеки, порушив правила користування поперджувальними сигналами під час зміни напрямку руху, ТЗ щодо якого порушено обмеження Митним кодексом України, чим порушив п.2.3, 9.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова серії ББА№275592 від 28.09.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, оскільки правопорушення ним скоєно не було.

Так, як я, являючись військовим, пербуваючі у відпустці запросив до будинку за адресою АДРЕСА_1 , сантехніків, які робили ремонт водопроводу у будинку. Також до нього в гості приїхав на автомобілі Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхав його приятель, військовослужбовець ОСОБА_2 .

Автомобіль сантехніків та автомобіль Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_3 на подвірї будинку за адресою АДРЕСА_1 , коли близько о 10:48 годині 28.09.2024 року на подвіря вїхав поліцейський автомобіль під керуванням інспектора Сектору реагування поліції ВП№ 3 капітана поліції ОСОБА_3 , який представився та розпочав зясовувати чи не пербуває позивач у розшуку або не само зилишив службу.

Позивач вваждає, що ОСОБА_3 порушив його право на недоторканість житла, незаконно проникнувши о 10:48 годині 28.09.2024 року на подвіря житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , у звязку з чим в його діях вбачається ознаки злочину, пердбаченого ч.2 ст. 162 КК України.

В той час, як капітан поліції ОСОБА_3 проводив розяснювальну та виховну роботу з двома дівчатами, які перебували на вул.Виконкомівська, біля буд.№1. сантехніки зібралися їхати на обідню перерву, у звязку з чим попросили звільнити їм виїзд з подвіря.

На прохання сантехніків автомобіль поліцейських виїхав з подвіря, а приятель позивача ОСОБА_2 того дня вживав алкоголь, а тому попросив позивача вигнати з подвіря автомобіль Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 для того щоб випустити авто сантехніків, що позивач і зробив.

Позивач сів за кермо Opel Vectra виїхав на вул. Виконкомівську, зупинився біля паркану чекаючи , щоб автомобіль марки ВАз сантехніків виїхав, щоб відразу повернути Opel Vectra на подвіря, як до нього підійшов капітан поліції ОСОБА_3 попросив надати водійське посвідчення та документи на Opel Vectra що позивач і зробив, після чого капітан поліції ОСОБА_3 сказав, що позивач, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, штрав за який 1700,00 грн., та запросив його до поліцейського автомобілля для складання Постанови.

Позивач стверджує, що капітан поліції ОСОБА_3 не зясував, хто саме є власником автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та яке, позивач ОСОБА_1 має відношення до цього автомобіля, одноособово, з грубими порушеннями його прав, без висловлення пропозиції позивачу надати пояснення розглянув справу та виніс оскаржувану постанову.

08.10.2024 року суддею адміністративний позов прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням, без виклику сторін, із особливостями, встановленими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України на 21.10.2024

У встановленому законом порядку учасники справи були сповіщені судом про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У визначений ухвалою про відкриття провадження час, а саме 17.10.2024 року представником відповідача Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Новікової С.А. в системі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого, вважають що постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.09.2024 року серії ББА № 275592 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в діях позивача вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.8 ст. 121 КУпАП.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ББА № 275592 від 28.09.2024 року об 11:05 на вулиці Виконкомівській в с-щі Томаківка водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив правила користування ременем безпеки, порушив правила користування поперджувальними сигналами під час зміни напрямку руху, ТЗ щодо якого порушено обмеження Митним кодексом України, чим порушив п.2.3, 9.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 8500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Диспозиція ч.8 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

За своїм змістом ч.8 ст. 121 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено її/їх зміст.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.

Однак поліцейським під час винесення оскаржуваної постанови не зазначено, яку саме частину статті 380 Митного кодексу України було порушено позивачем та не викладено в фабулі протоколу зміст конкретного положення Митного кодексу України, що ставиться позивачу у порушення.

Таким чином, в постанові серії ББА № 275592 від 28.09.2024 року не конкретизована об`єктивна сторона правопорушення, за яке притягується ОСОБА_1 , оскільки не вказано конкретну частину статті Митного кодексу України.

Не зазначення у постанові конкретних норм відповідного закону чи підзаконного акту, порушенні вимог якого інкримінується особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляє її можливості ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто, є порушенням права на захист.

Крім того, відсутність в оскаржуваній постанові необхідного посилання на конкретну норму Митного кодексу України, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99; п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений її зміст має відповідати вимогам, визначеним ст. 283 КУпАП.

Однак, сама тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за відсутності зафіксованого факту події правопорушення, не є беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягається до відповідальності, оскільки постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що відповідає позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі №177/525/17.

Доказів наявності умислу в діях ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Жодної шкоди суспільним інтересам чи інтересам окремих громадян ОСОБА_1 своїми діями не завдав.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятої ним постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 275592 від 28.09.2024 року та не надав беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 275592 від 28.09.2024 року про накладення адміністративного на позивача у виді штрафу в розмірі 8500 грн.00 коп., а провадження у справі закрити.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.2,5,7,9,77,90,139,241-246,255,286,294,295,297 КАС України; ст.ст. 18, 121 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Шевченко Андрія Вікторовича, Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Шевченко Андрія Вікторовича серії ББА № 275592 від 28.09.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. за ч.8 ст. 121 КУпАП України

Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (, юридична адреса: м.Дніпро, вул. Троїцька,20 А ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави, судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Омеко