Справа № 200/6238/24
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Справа№200/6238/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у невидачі військового квитка ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діє від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 видати військовий квиток ОСОБА_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він з 2021 року працює гірником підземним 3 розряду на Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток». За місцем роботи позивача повідомлено, що оскільки Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» є критичним підприємством, то для його бронювання від призову йому слід відвідати ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення даних та відновлення військового квитка замість втраченого. 06.03.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оновлення даних, сплатив штраф, подав, зокрема, заяву на видачу військовооблікового документа та пройшов ВЛК з метою визначення придатності до військової служби. Позивач зауважує, що після оновлення даних, подання заяви на видачу військової облікового документа та проходження ВЛК, йому відповідачем не було видано військовооблікового документа. Позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 проявляє бездіяльність та не виконує покладені на нього функції, а без військовооблікового документа позивач не має можливості бути заброньованим, тому він вимушений був звернутись із даним позовом до суду.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що згідно з пунктом 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» (далі - Постанова 559) для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру.

Якщо громадянин України за станом здоров`я не може пересуватися (є особою з обмеженою мобільністю) або визнаний в установленому порядку недієздатним, що підтверджується відповідними документами, із заявою може звернутися особа, яка здійснює за ним догляд, або його опікун.

Відповідно п. 18 Постанови 559 Військово-обліковий документ на бланку повинен бути виданий (замінений) протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки або його відділі (відповідному органі СБУ, підрозділі розвідувального органу).

Так, позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оновлення даних, сплатив штраф, подав, зокрема, заяву на видачу військової облікового документа та пройшов ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.

В свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_4 у встановленні законом терміни підготував військовий квиток позивача, але в свою чергу позивач не прибуває до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання його.

Тобто, фактично військовий квиток позивача знаходиться в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 та позивач може звернутись для отримання військового квитка особисто.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року витребувано у відповідача докази по справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області 12.05.1999.

06.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу йому військово-облікового документу, що не заперечується відповідачем.

24.06.2024 Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» Міністерства енергетики України листом за № 622 повідомило представнику позивача, що працівники «Шахтоуправління «Новодонецьке» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» підлягають бронюванню без обмеження щодо кількості військовозобов`язаних, тому ОСОБА_1 буде заброньовано після надання підприємству військово-облікових документів встановленого зразку.

26.08.2024 Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України надала позивачу на його звернення від 19.06.2024 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини лист за № 1314/2/56/111/11862 в якому зазначено наступне:

Позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

06.03.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про видачу військово-облікового документу та був направлений для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби. Військово-лікарською комісією позивач був визнаний придатним до проходження військової служби та призначений в команду на відправку до Військової частини НОМЕР_4 на 14.03.2024.

14.03.2024 позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 для призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлення до Військової частини НОМЕР_4 . За цим фактом співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріали щодо ухилення позивачем від призову були передані до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Для вирішення питання по суті запропоновано позивачу з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо невидачі військового квитка, позивач звернувся з позовом до суду.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, відповідачем надано до суду копію військового квитка на ім`я позивача серії НОМЕР_5 від 11.03.2024 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 введено воєнний стан на території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Поняття та види, порядок ведення військового обліку, постановка на військовий облік, а також зняття та виключення з нього визначені статтями 33 - 37 Закону № 2232-XII.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок № 1487; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 Додатку № 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;

- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

- мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Військово-обліковими документами є:

для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного;

для резервістів - військовий квиток.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення № 154).

Так, в силу пункту 1 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 2 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

Відповідно до положень пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

- ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

- розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Відповідно до п. 81 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку.

Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, підрозділи Служби зовнішньої розвідки беруть на військовий облік, знімають або виключають з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у яких відсутні військово-облікові документи, лише після відновлення зазначених документів.

З аналізу вказаних норм слідує, що взяття на військовий облік або виключення з військового обліку військовозобов`язаних може мати місце лише за умови наявності в особи паспорта громадянина України та одного з військово-облікових документів, передбачених п.20 Порядку №1487, а саме: військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Відповідно до п.1 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 2016 року №582/2016, військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Згідно п.3 Положення №582/2016 військові квитки видаються, зокрема, районними (об`єднаними районними), міськими (районними у містах, об`єднаними міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у таких випадках: призову або прийняття на військову службу; зарахування до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти; прийняття на службу у військовому резерві Збройних Сил України та інших утворених відповідно до закону військових формувань; припинення альтернативної (невійськової) служби у разі закінчення строку її проходження; зняття з військового обліку за станом здоров`я у випадках, визначених Міністерством оборони України (якщо раніше військовий квиток не видавався); виключення з військового обліку за станом здоров`я (якщо раніше військовий квиток не видавався); позбавлення військового звання офіцерського складу.

Відповідно до п. 6 Положення №582/2016 військовослужбовці (військовозобов`язані, резервісти) зобов`язані надійно зберігати військові квитки, стежити за своєчасним і точним внесенням до них змін та виконувати вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Повторно військовий квиток може бути видано військовослужбовцю (військовозобов`язаному, резервісту) за рішенням керівника відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (керівника відповідного підрозділу Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, заступника Голови Служби зовнішньої розвідки України, який відповідає за стан військового обліку), на підставі особистого рапорту (заяви) військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) у випадках:

непридатності військового квитка для дальшого користування; знищення військового квитка під час стихійного лиха; втрати або викрадення військового квитка;

зміни прізвища, імені та по батькові військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста).

Видача військового квитка у зв`язку зі зміною прізвища, імені та по батькові військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) здійснюється на підставі одержаного військовослужбовцем (військовозобов`язаним, резервістом) нового паспорта громадянина України.

Суд зауважує, що порядок видачі, зберігання та знищення військових квитків врегульовано Порядком видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року № 206 (далі - Порядок № 206).

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку № 206 військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Районні (міські) військові комісаріати (далі - Р(М)ВК) видають військові квитки під час призову або прийняття громадян на військову службу, зарахування в запас, зарахування до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я, поновлення військового квитка у разі його втрати або пошкодження.

Видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться Р(М)ВК за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка (додаток 1).

Військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) Р(М)ВК (далі - відомість) (додаток 2).

Відомості в кінці кожного місяця підписуються заступником військового комісара Р(М)ВК (начальником відповідного відділення або призначеною службовою особою), затверджуються військовим комісаром Р(М)ВК, засвідчуються гербовою печаткою Р(М)ВК та надалі долучаються до справи разом з документами, що були підставою для видачі військових квитків. Відомості зберігаються протягом 30 років.

Пункт 13 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затверджено Указом Президента України від 30 грудня 2016 року № 582/2016 передбачено письмове оформлення передачі військового квитка.

Відтак із системного аналізу вищезазначених норм слідує, що видача військово-облікового документа відбувається безпосередньо у військовому комісаріаті під особистий підпис військовозобов?язаного. Видача військово квитка у інший спосіб, ніж визначено вищенаведеним діючим законодавством, не передбачено.

Сторонами не заперечується, що 06.03.2024 позивач прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення даних, сплатив штраф, пройшов військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності для військової служби та подав, зокрема, заяву на видачу військової облікового документа.

Судом встановлено, що військовий квиток на ім`я позивача виготовлено відповідачем 11.03.2024 з дотриманням вимог Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 2016 року № 582/2016 та Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затверджено наказом Міністерства оборони України 10.04.2017 № 206.

Тобто відповідачем виконано вимоги діючого законодавства щодо оформлення військово облікового документа з дотриманням розумних строків його виготовлення.

З моменту виготовлення та нас час розгляду справи в суді військовий квіток зберігається у відповідача і до цього часу не отриманий позивачем. Причин, що перешкоджають позивачу прибути до відповідача для отримання військового квитка, позивач не зазначає.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем. Інших доказів бездіяльності відповідача позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, зокрема частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 23 жовтня 2024 року.

Суддя Т.О. Шувалова