Справа № 380/21442/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2024 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сидор Н.Т., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 27.06.2022 року по 05.05.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 27.06.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 05.05.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з у4;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 27.06.2022 року по 31.12.2022 року із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 27.06.2022 року по 31.12.2022 року із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби згідно частини 2 ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби згідно частини 2 ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а також інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення за період затримки їх виплати на один і більше календарних місяців, по дату фактичної виплати.

Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя встановила, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України, з огляду на таке.

Приписами ч. 1, 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас, суддя зауважує, що у положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) (в редакції, чинній до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Предметом позову є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення, що свідчить про необхідність застосування у спірній ситуації положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Разом з тим, суддя враховує, що Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX) (набрав чинності 19.07.2022) внесені зміни до норм КЗпП України.

Зокрема, частини 1 і 2 ст.233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1).

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).

Згідно нової редакції ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Відтак, після внесення відповідних змін до КЗпП України встановлено трьохмісячний строку звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, який починає відлік з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Відповідно до витягу з наказу командиру військової частини НОМЕР_1 №125 від 05.05.2023 року капітана ОСОБА_1 , звільненого наказом Голови Адміністрації Держспецтрансслужби від 19.04.2023 №48 з військової служби у відставку Збройних Сил України за підпунктом «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я), з 05.05.2023 виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач також покликається на довідку про грошове забезпечення №13/150/4/27, датовану 05.05.2023.

Втім, до суду з цим позовом звертається лише 22.10.2024, тобто зі значним пропуском встановленого положеннями КЗпП України тримісячного строку звернення до суду.

Частиною 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Щодо строку звернення до суду представник позивача зазначає, що позивача було звільнено 05.05.2023 за станом здоров`я, про що міститься інформація у наказі про звільнення. Відповідно до свідоцтва про хворобу №2422 від 24.03.2023. Позивач хворіє з 2022 року, перебував на обстеженні та лікуванні з 08.02.2023. Постановою ВЛК визнаний непридатним до військової служби. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №386488 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності (повторно), захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №628480 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності (повторно), захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Також наголошує на тому, відповідачем було усно повідомлено, що повний розрахунок буде проведено до 30.09.2024, однак жодних дій щодо виплати коштів відповідачем не проведено. Відтак, просить рахувати початок перебігу строку з 01.10.2024, наступного дня за тим, коли, за твердженням відповідача, останній проведе розрахунки.

Втім, суддя зазначає, що долучені довідки на акту огляду МСЕК щодо встановлення позивачу груп інвалідності не можуть слугувати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки не підтверджують об`єктивну неможливість звернутись до суду з цим позовом в межах встановленого строку (наприклад, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні тощо).

Щодо твердження представника позивача щодо того, що відповідачем було усно повідомлено, що повний розрахунок буде проведено до 30.09.2024, відтак початок перебігу строку звернення до суду слід рахувати з 01.10.2024, то такі не підтверджуються жодними доказами.

Більше того, початок відліку строку звернення до суду з таким позовом встановлено положенням КЗпП України. І стаття 233 КЗпП України пов`язує момент відліку строку звернення до суду саме із звільненням працівника та одержанням ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

З наведеного висновується, що позивачем пропущено строк звернення до суду, та, всупереч вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України не подано заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

Як убачається з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, позивачу слід подати до суду заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої, у відповідності до ч. 1 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248, 256, 294 КАС України, суддя

п о с т а н о в и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали у такий спосіб: подати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сидор Н.Т.