Справа № 520/10284/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р. Справа № 520/10284/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, по справі № 520/10284/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років періодів навчання у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця з 01.09.2007 по 28.02.2013 та проходження служби в податковій міліції Головного управління ДФС у Харківській області з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 10 років, 04 місяці, 11 днів;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, вислугу за період навчання у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця з 01.09.2007 по 28.02.2013 та проходження служби в органах податкової міліції з 15.01.2014 - 01.10.2021 з розрахунку 1 рік служби в органах податкової міліції за 1 рік служби поліції, що складає 10 років 04 місяці 11 днів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі № 520/10284/24 та прийняти постанову, якою:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років періоду проходження служби в податковій міліції з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 7 років, 08 місяців, 16 днів;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, вислугу за період з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 7 років, 08 місяців, 16 днів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що в силу п.353.1 ст.353 Податкового кодексу України та п. 3 ч.2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» підлягають зарахуванню до такого стажу, оскільки служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідачем подано відзив, в якому наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 01.09.2007 по 28.02.2013 студент Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця.

Відповідно до висновку Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 19.03.2018 « 267-о зараховано до стажу служби для встановлення вислуги років такі періоди служби:

- Вищий навчальний заклад з 01.09.2007 по 30.06.2011 - 1 рік, 10 місяців, 29 днів, з розрахунку 1 рік на 6 місяців;

- Вищий навчальний заклад з 01.09.2011 по 28.02.2013 - 00 років, 08 місяців, 29 днів, з розрахунку 1 рік на 6 місяців.

З 15.01.2014 - 01.10.2021 проходив службу в податковій міліції (наказ ГУ Міндоходів № 18-о від 15.01.2014, серія трудової книжки НОМЕР_1 ).

Згідно наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 01.10.2021 №360-о капітана податкової міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області звільнено з посади та податкової міліції ДФС України в запас Збройних Сил України за підпунктом «г» п.64 (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання по службі), з 01.10.2021. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає - 10 років, 04 місяці, 11 днів (навчання у вищому навчальному закладі та проходження служби в податковій міліції).

З 17.03.2023 по теперішній час перебуває на посаді оперуповноваженого 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (наказ ДСР НПУ від 17.03.2023 № 147 о/с).

На звернення ОСОБА_1 , відповідачем листом від 25.03.2024 №768 надано пакет документів, з якого вбачається, зокрема, відповідно до наказу ДСР НГІ України від 17.03.2023 № 147 о/с згідно зі ст.78 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено стаж служби, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 17.03.2023 - 00 років 00 місяців 01 день.

Позивач вважаючи таку бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України протиправною, оскільки з 15.01.2014 - 01.10.2021 проходив службу в податковій міліції, а служба в податковій міліції має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, оскільки здійснювалася в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, у позовній заяві не наведено жодних доказів порушення прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 , позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані, оскільки не відповідають чинним нормам Закону № 2262-ХІІ, Закону № 580-VIII, Порядку № 260, Постанови № 393 і практиці Верховного Суду, яка склалася на даний час у спірних правовідносинах, а відтак, на думку суду, є безпідставними, необґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відмову у зарахуванні до вислуги років періоду служби в податковій міліції, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у зарахуванні до вислуги років періоду навчання у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає

Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі по тексту - Закон № 580-VIII).

Відповідно до норм частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

При цьому, відповідно до приписів частин 3 статті 78 Закону № 580-VIII під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» від 05 липня 2012 року № 5083-VІ внесено зміни до Податкового кодексу України та доповнено розділом XVIII-2 (в подальшому Розділ XVIII-2 виключено на підставі Закону № 1797-VIII від 21.12.2016 - застосовується з 25 вересня 2021 року).

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (після внесення зазначених вище змін) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України (після внесення зазначених вище змін) держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

З наведеного слідує, що служба у податковій міліції прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, оскільки здійснювалась вона в порядку, установленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а відтак, на переконання колегії суддів, має такий же правовий статус і повинна в силу пункту 3 частини 2 статті 78 Закону № 580-VIII зараховуватись до стажу служби в поліції.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним судом, зокрема в постановах від 02 червня 2022 року у справі № 280/8419/20, від 13 серпня 2021 року у справі №440/1564/20, від 07 жовтня 2020 року в справі № 826/16143/18.

Колегія суддів зазначає, що аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 826/16143/18 дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 4 статті 78 Закону № 580-VIII порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У відповідності до пунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII, зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час проходження позивачем служби в податковій міліції чинним законодавством статус осіб, які проходили службу в податковій міліції, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а в силу пункту 3 частини 2 статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх, а отже наявність протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у не врахуванні до стажу служби в поліції період роботи з 15.01.2014 - 01.10.2021 у податковій міліції та наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зарахування до вислуги років періоду служби в податковій міліції є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині відмови визнання протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років періоду проходження служби в податковій міліції Головного управління ДФС у Харківській області з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 07 років, 08 місяців, 16 днів та зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, вислугу за період проходження служби в органах податкової міліції з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 07 років, 08 місяців, 16 днів, прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 по справі № 520/10284/24 - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років періоду проходження служби в податковій міліції Головного управління ДФС у Харківській області з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 07 років, 08 місяців, 16 днів та зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, вислугу за період проходження служби в органах податкової міліції з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 07 років, 08 місяців, 16 днів.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років періоду проходження служби в податковій міліції Головного управління ДФС у Харківській області з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 07 років, 08 місяців, 16 днів.

Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, вислугу за період проходження служби в органах податкової міліції з 15.01.2014 - 01.10.2021, що складає 07 років, 08 місяців, 16 днів.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 по справі № 520/10284/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва