Справа № 440/8867/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/8867/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного закладу "Центральна Медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Полтавський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради, Департамент охорони здоров`я Полтавської ОВА

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного закладу "Центральна Медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" в якому просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" МСЕК Серії 12 ААВ №110593 від 03.11.2021 про визнання, ОСОБА_1 , II групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначення 75% ступені втрати професійної працездатності.

Зобов`язати ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" постановити нове рішення, яким встановити 1 групу інвалідності та визначити 90% ступінь втрати професійної працездатності.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказував на протиправність рішення ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" МСЕК Серії 12 ААВ №110593 від 03.11.2021 про визнання, ОСОБА_1 , II групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначення 75% ступені втрати професійної працездатності, оскільки стан здоров`я позивача не відповідає групі інвалідності, та необхідно підвищити відсоток непрацездатності з 75% до 90%.

Ухвалою від 29.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 27.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Полтавський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради та Департамент охорони здоров`я Полтавської ОВА.

18.09.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення КП "Полтавький обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради", в яких зазначено, що за результатами заочної консультації підприємство отримало 17.10.2023 висновок ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України" (лист від 04.10.2023 р. №56-16/13/-1290) згідно з яким: "... комісія дійшла висновку, що на момент розгляду, функціональні порушення з приводу наявної у хворої патології обмежують життєдіяльність у вираженому ступені і відповідають критеріям встановлення II групи інвалідності, "трудове каліцтво", без терміну переогляду, з 75% втрати професійної працездатності (накази МОЗ України від 05.09.2011 № 561, від 05.06.2012 № 420, постанови КМУ від 03.12.2009 № 1317, від 21.01.2015 № 10).

ЦМСЕК МОЗ України не знайшла підстав для надання рекомендацій щодо підвищення групи інвалідності".

Фахова оцінка лікарями-експертами підприємства порушень функцій організму позивачки дає підстави вважати обґрунтованими рішення, що були винесені спеціалізованою травматологічною МСЕК 30.05.2023 р. та обласною транспортно-радіологічною МСЕК КП "ПОЦМСЕ" 05.09.2023 р. по встановленню гр. ОСОБА_1 другої групи інвалідності, причина - трудове каліцтво, та 75% втрати працездатності.

Згідно з підпунктом "г" пункту 9.4.5.4 (табл. 9), пунктом 5.2 (табл. 1) та пунктом 4.2 (табл. 10) Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2012 р. № 420, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.08.2012 р. за № 1388/21700, відсотки втрати працездатності складають відповідно 50%, 15% та 10%, всього сумарно X = 75% (а.с. 41-43).

19.09.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли пояснення Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОВА. У поясненнях третя особа зазначила, що Державним закладом "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" 24.11.2021 підтверджено ОСОБА_1 другу групу інвалідності по трудовому каліцтву безстроково та 60 відсотків втрати працездатності.

22.05.2023 до спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії Комунального підприємства "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради" надійшло направлення на медико-соціальну експертну комісію (далі - МСЕК) (форма- первинної облікової документації № 088/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № 110, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 661/20974) від Комунального некомерційного підприємства "Гребінківська міська лікарня" Гребінківської міської ради Полтавської області.

Саме це направлення з доданою до нього медичною документацією слугувало підставою для проведення медико-соціальної експертизи та підтвердження спеціалізованою травматологічною МСЕК КП "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради" другої групи інвалідності по трудовому каліцтву безтерміново (час настання інвалідності з 05.10.2021) та встановлення 75 відсотків втрати працездатності з 22.05.2023 (акт № 914 огляду медико-соціальною експертною комісією від 30.05.2023 спеціалізованої травматологічної МСЕК "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради").

Рішення спеціалізованої травматологічної МСЕК оскаржено ОСОБА_1 та обласною транспортно-радіологічною МСЕК КП "Полтавський обласний Центр медико-соціальної експертизи" їй було підтверджено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву безстроково (час настання інвалідності з 05.10.2021) та 75 відсотків втрати працездатності (акт № 1818 огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.09.2023 обласної транспортно-радіологічної МСЕК КП "Полтавський обласний Центр медико-соціальної експертизи").

З метою консультації за наполяганням ОСОБА_1 медико- експертна справа 07.09.2023 була направлена до ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України".

За результатами заочної консультації Центральна МСЕК МОЗ України дійшла висновку, що на момент розгляду, функціональні порушення з приводу наявної у хворої патології обмежують життєдіяльність у вираженому ступені і відповідають критеріям встановлення II групи інвалідності, "трудове каліцтво", без терміну переогляду, з 75% втрати професійної працездатності (а.с. 81-82).

Відповідач копію ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі разом із позовною заявою з додатками отримав 23.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 234).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно Акту нещасного випадку на виробництві № 11 від 22.12.1976 на заводі "Стройинструмент" 3 м. Костополь ОСОБА_1 у віці 18 років 7 місяців отримала виробничу травму (а.с. 60).

Відповідно до акту №2138 огляду медико-соціальною експертною комісією (форма первинної облікової документації № 157/о, затверджена наказом МОЗ України від 30.07.2012 № 577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.09.2012 р. за № 1508/21820) від 03.11.2021 обласної транспортно-радіологічної МСЕК КП "ПОЦМСЕ" ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву безтерміново (час настання інвалідності з 05.10.2021) та 60 відсотків втрати працездатності (а.с. 56-59, 92).

У порядку оскарження зазначеного рішення обласної МСЕК, за заявою ОСОБА_1 . Державним закладом "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (ІКЮО 38260085) 24.11.2021 було винесене рішення про підтвердження другої групи інвалідності по трудовому каліцтву безстроково (а.с. 91).

Як слідує з листа Комунального підприємства "Полтавський обласний Центр медико-соціальної експертизи" № 908 від 07.09.2023 (а.с. 70-71): "КП "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради" з метою консультації за наполяганням ОСОБА_1 , 1958 р.н., жительки АДРЕСА_1 направляє її дико-експертну справу.

ОСОБА_1 з 1977 р. визнавалась особою з інвалідністю II та III групи внаслідок трудового каліцтва, ступінь втрати професійної працездатності 60%. З 1996 - 2008 неодноразово оглядалась міжрайонними та обласними МСЕК по питанню підвищення групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності.

10.03.2021 оглянута Лубенською міжрайонною МСЕК. По захворюванню: "Наслідки виробничої травми (21.12.1976) у вигляді контрактури міжфалангових та п`ястно-фалангових суглобів 1-П-Ш-1V-V пальців правої кисті (пальці зігнуті у функціонально невигідному положенні) ПФС Ш ст. Порушення функції захвату та утримання правої кисті різкого ступеня, ДОА правого променево-зап`ястного суглобу К-о НІ ст. ПФС П ст. Гіпертонічна хвороба П ст., ст. 2, ризик Ш, СН 1 ст." їй підтверджена III група інвалідності внаслідок трудового каліцтва, ступінь втрати професійної працездатності 60%.

По оскарженню рішення 23.03.2021 оглянута обласною транспортно- радіологічною МСЕК, з 06.04 - 14.04.2021 пройшла обстеження в ДУ "Український державний НДІ МСПІ МОЗ України" (консультативний висновок №1672 від 14.04.2021), 14.06.2021 оглянута Центральною МСЕК МОЗ України та їй підтверджена Ш група інвалідності внаслідок трудового каліцтва, ступінь втрати професійної працездатності 60%.

У зв`язку із черговим зверненням до Міністерства охорони здоров`я України по питанню підвищення групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності 19.10.2021 ОСОБА_1 оглянута спеціалізованою травматологічною МСЕК. їй підтверджено III групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва і 60% ступені втрати професійної працездатності.

По оскарженню рішення 03.11.2021 оглянута обласною транспортно - радіологічною МСЕК та їй встановлена П група інвалідності внаслідок трудового каліцтва та підтверджено 60% ступеню втрати професійної працездатності.

Враховуючи незгоду з рішенням та згідно особистої заяви ОСОБА_1 24.11.2021 р. була оглянута фахівцями ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України" і їй підтверджене рішення про встановлення II групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва та 60% ступеню втрати професійної працездатності.

У зв`язку з погіршенням стану 30.05.2023 оглянута спеціалізованою травматологічною МСЕК. Відповідно до направлення на МСЕК, консультаційного висновку ДУ "Інститут травматології та ортопедії НАМН України від 21.04.2023, додаткових методів обстеження їй підтверджена II група інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначено 75% ступені втрати професійної працездатності, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2012 № 420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків".

Листом від 04.10.2023 № 56-16/13/1290 ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" (а.с. 61) повідомила, що: "При визначенні наданих медичних документів комісія дійшла висновку, що на момент розгляду, функціональні порушення з приводу наявної у хворої патології обмежують життєдіяльність у вираженому ступені і відповідають критеріям встановлення II групи інвалідності, "трудове каліцтво", без терміну переогляду, з 75% втрати професійної працездатності (накази МОЗ України від 05.09.2011 № 561, від 05.06.2012 № 420, постанови КМ від 03.12.2009 № 1317, від 21.01.2015 № 10).

ЦМСЕ МОЗ України не знайшла підстав для надання рекомендацій щодо підвищення групи інвалідності".

Листом № 154 від 05.02.2024 (а.с. 63) Комунальне підприємство "Полтавський обласний Центр медико-соціальної експертизи" на заяви ОСОБА_1 № 33-е від 17.01.2024, № 22 від 26.01.2024, № 26 від 31.01.2024, №29 від 01.02.2024 повідомлено, що: "30.05.2023 були оглянуті спеціалізованою травматологічною МСЕК. Відповідно до направлення на МСЕК, консультаційного висновку ДУ "Інститут травматології та ортопедії НАМИ України від 21.04.2023, додаткових методів обстеження Вам підтверджена II група інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначено 75% ступені втрати професійної працездатності, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2012 №420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків".

У зв`язку з незгодою з рішенням 05.09.2023 оглянуті обласною транспортно-радіологічною МСЕК та з метою консультації 04.10.2023 медико-експертна справа розглянута на засіданні ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України", рішення якої направлено на домашню адресу листом №56-16/13/-1290".

Не погоджуючись із рішенням ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України", яке оформлено листом від 04.10.2023 № 56-16/13/1290, яким підтверджено ОСОБА_1 II групу інвалідності, "трудове каліцтво", без терміну переогляду, з 75% втрати професійної працездатності, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про визнання, ОСОБА_1 , II групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначення 75% ступені втрати професійної працездатності, та зобов`язати ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" постановити нове рішення, яким встановити 1 групу інвалідності та визначити 90% ступінь втрати професійної працездатності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон №875-ХІІ) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 Закону №875-ХІІ).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності;

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі - Положення про медико-соціальну експертизу).

Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 3 Положення про медико-соціальну експертизу).

Відповідно до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Приписами пункту 10 вказаного Положення визначено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

Пунктами 11, 15, 17 Положення про медико-соціальну експертизу визначено, що міські, міжрайонні, районні комісії, серед іншого визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (пункт 19 Положення про медико-соціальну експертизу).

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (пункт 20 Положення про медико-соціальну експертизу).

Так, згідно із пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 (далі - Інструкція), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До I групи належать особи з найважчим станом здоров`я, які повністю не здатні до самообслуговування, потребують постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги, абсолютно залежні від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій або які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Критеріями встановлення I групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи у значному III ступені:

нездатність до самообслуговування чи повна залежність від інших осіб;

нездатність до пересування чи повна залежність від інших осіб;

нездатність до орієнтації (дезорієнтація);

нездатність до спілкування;

нездатність контролювати свою поведінку;

значні обмеження здатності до навчання;

нездатність до окремих видів трудової діяльності.

До підгрупи А I групи інвалідності належать особи з виключно високим ступенем втрати здоров`я, який спричиняє до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі інших осіб і фактичну нездатність до самообслуговування.

Критеріями встановлення підгрупи А I групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та повну залежність від інших осіб (необхідність постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги).

До підгрупи Б I групи інвалідності належать особи з високим ступенем втрати здоров`я, який спричиняє значну залежність від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій і часткову нездатність до виконання окремих елементів самообслуговування.

Критеріями встановлення підгрупи Б I групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє втрату можливості самостійного задоволення з допомогою технічних засобів і за умови відповідного облаштування житла більшості життєво необхідних фізіологічних та побутових потреб.

Особи з інвалідністю I групи із значно вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та проводити різні види трудової діяльності за умови їх забезпечення засобами компенсації фізичних дефектів або порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів, створення за необхідності спеціальних умов праці, у тому числі вдома.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи:

обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома;

обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

II група інвалідності встановляється учням, студентам вищих навчальних закладів I-IV рівня акредитації денної форми навчання, що вперше здобувають відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень освіти, у разі наявності в них ознак інвалідності на період їх навчання. Після закінчення навчального закладу видається довідка про придатність їх до роботи у результаті набуття професії.

Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення (пункт 23 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Пунктом 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності передбачено, що рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи згідно акту №2138 огляду медико-соціальною експертною комісією (форма первинної облікової документації № 157/о, затверджена наказом МОЗ України від 30.07.2012 № 577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.09.2012 р. за № 1508/21820) від 03.11.2021 обласної транспортно-радіологічної МСЕК КП "ПОЦМСЕ" ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву безтерміново (час настання інвалідності з 05.10.2021) та 60 відсотків втрати працездатності.

У розділі "Обгрунтування експертного рішення" акту №2138 огляду медико-соціальною експертною комісією заповнено критерії встановлення інвалідності, згідно яких комісія дійшла висновків щодо встановлення позивачу II групи інвалідності та 60 відсотків втрати працездатності.

За результатами неодноразового переогляду ОСОБА_1 , 30.05.2023 спеціалізованою травматологічною МСЕК КП "ПОЦМСЕ" складено Акт № 914 огляду медико-соціальної експертної комісії (а.с.48-51) підтверджена II група інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначено 75% ступені втрати професійної працездатності, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2012 №420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків".

У зв`язку з незгодою із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 05.09.2023 оглянута обласною транспортно-радіологічною МСЕК КП "ПОЦМСЕ" та підтверджено II групу інвалідності по трудовому каліцтву безстроково (час настання інвалідності з 05.10.2021) та 75 відсотків втрати працездатності (акт № 1818 огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.09.2023 обласної транспортно-радіологічної МСЕК КП "ПОЦМСЕ") (а.с. 44-47).

Як зазначає у своїх поясненнях від 18.09.2024 КП "ПОЦМСЕ", з метою консультації за на наполяганням позивачки її медико-експерта справа 07.09.2023 була направлена до ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України".

Листом від 04.10.2023 № 56-16/13/1290 ДЗ "Центральна МСЕК МОЗ України" повідомила, що на засіданні ЦМСЕК МОЗ України в порядку заочної консультації розглянуто медико-експертну справу ОСОБА_1 , з питань призначення групи інвалідності та відсотків втрати працездатності. При визначенні наданих медичних документів комісія дійшла висновку, що на момент розгляду, функціональні порушення з приводу наявної у хворої патології обмежують життєдіяльність у вираженому ступені і відповідають критеріям встановлення II групи інвалідності, "трудове каліцтво", без терміну переогляду, з 75% втрати професійної працездатності (накази МОЗ України від 05.09.2011 № 561, від 05.06.2012 № 420, постанови КМ від 03.12.2009 № 1317, від 21.01.2015 № 10). ЦМСЕ МОЗ України не знайшла підстав для надання рекомендацій щодо підвищення групи інвалідності.

Таким чином за результатами медичного обстеження позивача, в тому числі проведеного повторно на вимогу позивача, комісія не знайшла підстав для надання рекомендацій щодо підвищення групи інвалідності.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постановах від 25.09.2018 у справі №804/800/16, від 29.12.2021 у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 у справі №280/4820/19 відповідно до яких, справи в яких спір виник у зв`язку з незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення групи інвалідності, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Отже, у вказаних постановах Верховний Суд наголошує на тому, що при розгляді по суті спору у справах, в яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки не є спеціалізованою установою в медичній сфері, а тому оцінка підставності висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Тобто суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як вбачається з вимог позивача зазначених в позовній заяві, позивач не посилається на порушення МСЕК процедури розгляду питання про встановлення/продовження позивачу групи інвалідності, а фактично по суті не погоджується з рішенням ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" МСЕК Серії 12 ААВ №110593 від 03.11.2021 про визнання, ОСОБА_1 , II групи інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначення 75% ступені втрати професійної працездатності та просить зобов`язати ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" постановити нове рішення, яким встановити 1 групу інвалідності та визначити 90% ступінь втрати професійної працездатності, що, безперечно, виходить за межі питань права і не може оцінюватись судом.

При цьому, позивач не обмежений праві звернутися повторно до МСЕК в разі зміни стану здоров`я з наданням нових медичних документів для розгляду питання щодо підвищення групи інвалідності та відсотків втрати працездатності.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази надані суб`єктом владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивачів, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З урахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (, вул. Юрія Коцюбинського, 9, м.Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради (, вул. Миколи Дмитрієва, 7, м. Полтава), Департамент охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації (, вул. Стрітенська, 44, м.Полтава) про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко