Справа № 500/5002/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5002/24

16 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до страхового стажу не враховано період роботи з 05.09.1977 по 01.09.1980, так як запис про звільнення у трудовій книжці НОМЕР_1 , дата заповнення 09.09.1977, засвідчений нечітким відбитком печатки. На першій сторінці даної трудової книжки маються виправлення у написанні прізвища.

Для обчислення страхового стажу не враховано довідку № 2249 від 26.12.2018, видану Архівним відділом Шумської РДА, з підстави наявної у довідці інформації про звільнення з роботи з 01.09.1980 та відсутності відомостей про прийняття на роботу.

Для обчислення страхового стажу не враховано довідку про заробітну плату № 03-01/2/1761 від 23.11.2022 видану архівним відділом Кременецької РВА за період роботи на Почаївській фабриці «Іква» з вересня 1977 року по жовтень 1980 року, оскільки зазначене по-батькові « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_4 ».

Позивач вважає, що вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області є неправомірними, оскільки зазначені в рішенні підстави відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів трудової діяльності є надто формальними, так як із системного аналізу змісту наданих документів можна належним чином ідентифікувати особу позивача - ОСОБА_1 та встановити періоди її роботи.

Ухвалою суду від 16.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 02.09.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу позивача не може бути зараховано:

- трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 09.09.1977, оскільки в прізвищі на першій сторінці даної трудової книжки міститься виправлення, окрім того до страхового стажу неможливо врахувати період роботи з 05.09.1977 по 01.09.1980, так як запис про звільнення засвідчений нечітким відбитком печатки.

Також, для обчислення страхового стажу неможливо врахувати довідку №2249 від 26.12.2018, видану Архівним відділом Шумської РДА у зв`язку із тим, що в довідці наявна інформація про звільнення з роботи з 01.09.1980, а відомості про прийняття на роботу в архівному відділі відсутні.

Врахувати для обчислення страхового стажу архівну довідку про заробітну плату №03-01/2/1761 від 23.11.2022, видану архівним відділом Кременецької РВА, за період роботи на Почаївській фабриці Іква з вересня 1977 року по жовтень 1980 року, немає підстав, оскільки за інформацією, зазначеною в акті зустрічної перевірки, проведеної спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в книгах особових рахунків Почаївської фабрики Іква, які знаходяться на зберіганні в архівному відділі, зазначене по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає паспортним даним ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначене, у пенсійного органу відсутні підстави для призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю у позивачки необхідного страхового стажу.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Тернопільським окружним адміністративним судом 15 листопада 2023 року прийнято рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії №83 від 21.03.2023. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області повторно розглянути питання про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01 лютого 1981 року по 21 грудня 1983 року та з 20 грудня 1986 року по 30 березня 2000 року.

На виконання зазначеного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до її страхового стажу враховано періоди роботи з 01 лютого 1981 року по 21 грудня 1983 року та з 20 грудня 1986 року по 30 березня 2000 року. Страховий стаж складає 18 років 02 місяці 17 днів.

08 березня 2024 року позивачка звернулася до пенсійного органу із зверненням щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі 500/5455/23.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України №1900-0303-8/33616 від 08.07.2024 на заміну листа №1900-0303-8/14831 від 25.03.2024 року повідомлено позивачку про виконання рішення суду від 15 листопада 2023 року у справі 500/5455/23, та проінформовано її щодо розрахунку страхового стажу.

Страховий стаж позивачки - 18 років 02 місяці 17 днів.

До страхового стажу не враховано період роботи з 05.09.1977 по 01.09.1980 так як запис про звільнення у трудовій книжці НОМЕР_1 , дата заповнення 09.09.1977, засвідчений нечітким відбитком печатки. На першій сторінці даної трудової книжки маються виправлення у написанні прізвища.

Для обчислення страхового стажу не враховано довідку № 2249 від 26.12.2018, видану Архівним відділом Шумської РДА, з підстави наявної у довідці інформації про звільнення з роботи з 01.09.1980 та відсутності відомостей про прийняття на роботу.

Для обчислення страхового стажу не враховано довідку про заробітну плату № 03-01/2/1761 від 23.11.2022 видану архівним відділом Кременецької РВА за період роботи на Почаївській фабриці «Іква» з вересня 1977 року по жовтень 1980 року, оскільки зазначене по-батькові « ОСОБА_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_4 ».

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладене у листах від 25.03.2024 № 1900-0303-8/14831 та від 08.07.2024 № 1900-0303-8/33616 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право позивача на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є моїм конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення", йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно-корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Положеннями ч.1 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Разом із заявою за призначенням пенсії позивачем було подано документи, згідно із переліком, про її трудову діяльність. На підставі даних документів, виконуючи рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року за алгоритмом розрахунку - пенсія за віком форма PC - право, розраховано стаж для розрахунку права на пенсію - 18 років 02 місяці 17 днів.

До вказаного стажу протиправно не зараховано період роботи з 05 вересня 1977 року по 01 вересня 1980 року - 2 роки 11 місяців 28 днів.

Отже, загальний страховий стаж позивача становить 21 рік 02 місяці 15 днів, що дає їй право на пенсію за віком. Відповідно до ч.І та ч.2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначено умови призначення пенсії за віком, згідно з якими, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. У разі, відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Так, дійсно разом із заявою за призначенням пенсії, з якою позивач 13 березня 2023 року через відділ обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області вона надала документи, серед яких: трудова книжка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; архівний витяг № 2249 від 26.12.2018; архівна довідка про заробітну плату від 23.11.2022 року № 03-01/2/1761 видана архівним відділом № 2 Кременецької РВА Тернопільської області, про її заробітну плату за період з вересня 1977 року - жовтня 1980 року у Великодедеркальському цеху Почаївської фабрики «Іква».

Відповідно до акту № 1900-1103-1/1403 перевірки обґрунтованості та достовірності надання архівної довідки про заробітну плату від 30.03.2023 складеного відділом контрольно-перевірочної роботи № 2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області: перевіркою обґрунтованості та достовірності надання архівної довідки про заробітну плату № 03-01/2/1761 від 23.11.2022 між даними книг та даними, зазначеними у довідці розбіжностей не значиться.

Позивачем, разом із заявою за призначенням пенсії від 13.03.2023 надано трудову книжку НОМЕР_1 , оформлену на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата заповнення 09.09.1977 року народження. Підпис власника книжки зроблений позивачем.

Розділ Відомості про роботу трудової книжки містить наступні записи щодо її трудової діяльності: Почаївська фабрика «Іква»:

05.07.1977 - прийнята на роботу швеєю-мотористкою в цех № 6, наказ № 89 «к» від 05.09.1977.

01.09.1980 - звільнена з роботи за ст. 38 КЗпП за власним бажанням, наказ № 93 «к» від 01.09.1980.

Записи про прийняття та звільнення засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками підприємства.

Відповідно до архівного витягу архівного відділу Шумської районної державної адміністрації № 2249 від 26.12.2018 року у архівному відділі зберігається наказ №20 - к «Д» по Почаївській фабриці «Іква» Тернопільської області від 15.09.1980 року: звільнити з роботи ОСОБА_6 швею цеху № 6, з 01.09.1980 року по ст. 38 КЗпП УРСР.

У книгах особових рахунків Почаївської фабрики « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зазначене по-батькові « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_4 »

Зазначена розбіжність, через спорідненість та співзвучність імені ІЛЛЯ в українській мові є фонетичними похідними варіантами від одного і того ж імені тому не може мати своїм наслідком відмови у врахуванні зазначених періодів до страхового стажу, оскільки працівник не несе відповідальності за правильність складання відповідних довідок.

Позивач - ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батько - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, НОМЕР_3 .

29 серпня 1981 року позивач із ОСОБА_8 уклали шлюб, внаслідок цього її прізвище змінилося із ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_4 .

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п.3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи архівній довідці.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та іншої документації.

Відповідачем не враховано, що не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці та іншої документації.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності з ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити нарахування та виплатити позивачу пенсію відповідно до норм ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з досягнення 63 річного віку - 07 квітня 2023 року.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 08.08.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладене у листах від 25.03.2024 № 1900-0303-8/14831; від 08.07.2024 № 1900-0303-8/33616 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05 вересня 1977 року по 01 вересня 1980 та призначити пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне Пенсійне страхування» з 07 квітня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.