Справа № 420/26711/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/26711/23

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А. Дата і місце ухвалення: 10.09.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст.382 КАС України, про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)» про визнання протиправними дій та бездіяльності, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)», в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення виплати всіх належних при звільненні позивачу сум та стягнути з ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» на користь ОСОБА_1 25767,69 грн. одноразової грошової допомоги в розмірі 25% відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, 792,85 грн. компенсації за невикористані дні відпусток, 7928,52 грн. допомоги на оздоровлення;

- визнати протиправними дії ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022р. по 13.05.2022р., та зобов`язати відповідача прийняти наказ про виплату, здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн. щомісячно, яка передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022р., за період з 24.02.2022р. по 13.05.2022р., а всього за цей період 77937,77 грн.;

- стягнути з ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 14.05.2022р. по день ухвалення судом рішення у даній справі;

- стягнути з ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 3 повних календарних років служби. Зобов`язано ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 3 повних календарних років служби.

Визнано протиправною бездіяльність ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 2022 рік. Зобов`язано ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки за 2022 рік.

Визнано протиправною бездіяльність ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги для оздоровлення за 2022 рік. Зобов`язано ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити позивачу допомогу для оздоровлення за 2022 рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене судове рішення ОСОБА_1 та ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» оскаржили в апеляційному порядку.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2024 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та ухвалено в цій частині по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. щомісячно, яка передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022р. по 13.05.2022р.

Зобов`язано ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн. щомісячно, яка передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022р. по 13.05.2022р.

Зобов`язано ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.05.2022р. по 14.11.2022р. виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року залишено без змін.

02.09.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, в порядку ст.382 КАС України, про встановлення судового контролю за виконанням ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2023р. у справі №420/26711/23, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня прийняття ухвали або протягом іншого строку, встановленого судом. Також, позивач просила за наслідками розгляду звіту про виконання рішення у справі №420/26711/23 або у разі не подання ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» такого звіту, накласти на керівника Державної установи, відповідального за виконання рішення суду, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги поданої заяви ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що з дати набрання законної сили судовим рішення по справі №420/26711/23 пройшло більше п`яти місяців, однак наразі воно залишається невиконаним.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2024р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 10.09.2024р. та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що виконання судового рішення по справі №420/26711/23 здійснюється органами ДВС в порядку Закону України «Про виконавче провадження» і позивачем не надано суду доказів того, що примусовий порядок виконання рішення не дав очікуваного результату або, що відповідач створює перешкоди у виконанні такого рішення. Апелянт стверджує, що нормативне регулювання питання застосування судового контролю за виконанням рішення суду (ст.382 КАС України) не встановлює обмежень його застосування в залежності від наявності виконавчого провадження та безрезультативності примусового виконання.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що судове рішення по справі №420/26711/23 не виконується вже більше шести місяців, що є вагомою підставою для встановлення судового контролю, який може позитивно вплинути на ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» і прискорити виконання рішення.

Державна установа «Дар?ївська виправна колонія (№10)» подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що він є розпорядником бюджетних коштів третього рівня та не має власних коштів. ДУ «Дар?ївська виправна колонія (№10)» неодноразово зверталася до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з проханням сприяти відкриттю додаткового фінансування по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» згідно рішення суду по справі №420/26711/23 з відображенням необхідної суми для виплати на користь ОСОБА_1 . Однак, додаткове фінансування для здійснення нарахувань та виплат ОСОБА_1 станом на сьогоднішній день не виділялось. Установою здійснюються всі можливі заходи для виплати заборгованості за виконавчим листом №420/26711/23, відповідач не ухиляється від виплати, а обставини щодо невиплати не залежать від ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)».

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення судового контролю в порядку, передбаченому ст.382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках. Суд зазначив, що позивачем не вказано та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі. Крім того, суд звернув увагу, що 06.08.2024р. по справі №420/26711/23 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2023р. видано виконавчі листи, однак до заяви про встановлення судового контролю не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що примусовий порядок виконання рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, чинне законодавство не встановлює залежності щодо звернення до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами ДВС чи ні, на відміну від звернення до суду із заявою в порядку ст.383 цього Кодексу.

Положення КАС України не містять обмеження й щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1 ст.382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може як під час прийняття рішення, так і після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018р. у справі №800/592/17.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в такому рішенні. Таким чином, починаючи з 11.03.2024р. судове рішення у справі №420/26711/23 є обов`язковим для учасників справи та підлягає безумовному виконанню ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)».

Поряд з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції, встановлення судового контролю є правом суду, що слідує зі змісту ч.1 ст.382 КАС України, а тому звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23 червня 2020 року по справі №802/357/17-а.

Правовою підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Таких підстав колегією суддів в рамках розгляду даної справи не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» вживає активних дій щодо виплати на користь позивача присуджених за рішенням суду по справі №420/26711/23 сум, які нею вже нараховані.

Так, для виконання рішення суду Установою направлено лист за вихідним №26/7-525/Ост від 08.04.2024р. до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з проханням сприяти відкриттю додаткового фінансування по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» згідно рішення суду з відображенням необхідної суми для виплати в розмірі 148420,43 грн.

Аналогічний лист був надісланий 11.04.2024р. за вихідним № 26/7-22/24/С-26.

За вихідним №26/7-1030/Хм від 09.07.2024р. відповідачем надіслано повторно лист до

Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з проханням з проханням сприяти відкриттю додаткового фінансування по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» згідно рішення суду з відображенням необхідної суми для виплати з зазначенням попередніх листів.

За вихідним №26/7-1310/Ост від 12.09.2024р. до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань було надіслано ще один лист вже з зазначеними сумами на витрати виконавчого провадження згідно постанов (315 541,73 грн.).

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про вжиття відповідачем заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

Як стверджує відповідач, станом на 11.09.2024р. додаткові кошти для сплати ОСОБА_1 на виконання рішення суду ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» не надходили.

Суд, який ухвалив судове рішення, має право на встановлення судового контролю в залежності від обставин кожної конкретної справи, а не визначений за ним безумовний обов`язок встановлювати судовий контроль за зверненням зацікавленої особи.

До того ж, сторонами у справі не заперечується, що виконання судового рішення по даній справі з 09.08.2024р. здійснюється органами ДВС (виконавчі провадження №75683646 та №7568390). Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано доказів, що державним виконавцем до боржника вжиті всі можливі заходи впливу, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», однак вони виявилися без результативними, а тому виникла необхідність для застосування заходів впливу, передбачених спеціальними нормами КАС України.

Апелянт не посилається на результати цього виконавчого провадження, не висуває будь-яких зауважень щодо рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2023р., а лише вказує на факт невиконання такого рішення відповідачем.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.8 ст.382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 жовтня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук