Справа № 420/26926/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

21 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/26926/23
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

перевіривши апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверласт" до Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000416/2 від 06.06.2023 та карток відмов у митному оформлені товарів №UA500500/2023/00846 06.06.2023, № UA500500/2023/00848 від 07.06.2023,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року в повному обсязі задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверласт".

Отримавши 14.05.2024 копію рішення та не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Одеська митниця (відокремлений підрозділ Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) через електронний кабінет 15.10.2024 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Аналіз матеріалів апеляційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України, а саме:

- п. 2 ч. 5 ст. 296 КАС України, з урахуванням вимог ч. 9 ст. 44 КАС України, відповідно до яких, у разі подання до суду в електронній формі апеляційної скарги учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення. До апеляційної скарги не надані докази направлення копії апеляційної скарги, а ні на електронний кабінет підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", а ні в паперовій формі листом з описом вкладення поштового відправлення, іншого норми КАС України не передбачають. Надана апелянтом роздруківка відомостей про направлення копії апеляційної скарги засобами електронного поштового зв`язку (без використання ЄСІТС), не є належним та допустим доказом виконання вимог п. 2 ч. 5 ст. 296 КАС України, з урахуванням вимог ч. 9 ст. 44 КАС України;

- п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, оскільки до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору, а також не зазначено підстав, відповідно до яких апелянт за законом звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до матеріалів апеляційного перегляду, позивачем - юридичною особою, враховуючи правові висновки, наведені в постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №520/1364/19, заявлено основну вимогу майнового характеру на суму 1242537,60 грн (загальна сума надмірної оплати ПДВ, імпортного збору та мита внаслідок коригування митної вартості), яка задоволена рішенням суду першої інстанції, що оскаржується в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, ч. 2 (таблиці ставок) ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання апеляційної скарги справляється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), тобто 150 відсотків від 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не більше 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01 січня 2023 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 грн.

За приписами частини 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, при поданні в цій справі апеляційної скарги в електронній формі, апелянт мав надати докази сплати судового збору в сумі 22365,68 грн (1,5 % від 1242537,60)*150%)*0,8).

Натомість апелянт надав докази сплати судового збору в сумі 15924,08 грн, а тому сума недоплаченого судового збору становить 6441,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга має бути залишена без руху, з наданням апелянту строку, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- для надання доказів надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї додатками Товариству з обмеженою відповідальністю "Еверласт" або листом з описом вкладення поштового відправлення, або через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" на електронну адресу ТОВ "Еверласт", у разі його реєстрації в електронному суді;

- для надання документу про сплату судового збору в сумі 6441,60 грн., за такими платіжними реквізитами для перерахування судового збору:

Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Код класифікації доходів бюджету22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)»
відомча ознака"81" (Апеляційні адміністративні суди)
Рахунок отримувачаUA1015758
Отримувач ГУК в Од. обл./Приморський р-н/22030101
Код за ЄДРПОУ отримувача 37607526
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _______ (Дата оскарження справи) по справі _____(Номер справи), П`ятий апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)
При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані. Приклад заповнення графи "Призначення платежу": *;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , на рішення від 01.01.2019 по справі 905/1057/18, П`ятий апеляційний адміністративний суд.
Також до апеляційної скарги додана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що вперше апеляційна скарга була подана з дотриманням строку на апеляційне оскарження але залишена без руху та повернута апелянту з підстав несплати судового збору. Апелянт вказує, що на дату повернення вперше поданої апеляційної скарги у митниці були відсутні кошти для сплати судового збору. Звертає увагу апелянт на те, що Одеська митниця є бюджетною установою та в умовах воєнного стану її фінансування є обмеженим. При цьому апелянт вказує, що, з метою недопущення відмови у відкритті апеляційного провадження, апелянт неодноразово звертався до Державної митної служби України порушуючи питання виділення додаткових коштів для здійснення претензійної роботи, ефективного оскарження судових рішень, ухвалених не на користь митного органу, на підтвердження чого апелянт додав копії витягів по КЕКВ 2800 за 09.07.2024, за 11.07.2024, за 13.08.2024, за 19.08.2024, за 21.07.2024, двох листів від 19.07.2024, від 23.07.2024. Також апелянт посилається на норми КАС України, судові рішення Верховного Суду, та вважає, що повторне подання апеляційної скарги відбулось у межах розумного строку після отримання копії ухвали апеляційного суду про повернення вперше поданої апеляційної скарги. вказана на думку апелянт свідчить про добросовісне ставлення апелянтом до реалізації свого права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції

Вирішуючи заяву апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 1 статті 295 КАС України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами частини 2 статті 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 статті 295 КАС України також встановлено, що строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу

Відповідно до матеріалів апеляційного перегляду, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене в письмовому провадженні 13.05.2024, повний текст судового рішення складений 13.05.2024, копія рішення отримана апелянтом 14.05.2024.

Отже, останнім днем подання апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, є 12.06.2024, а останнім днем строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, є 13.06.2024.

Вперше апеляційна скарга була подана апелянтом 12.06.2024, тобто з дотримання строку на апеляційне оскарження, який встановлений ч. 1 ст. 295 КАС України.

Проте, ухвалою від 14.06.2024, вперше подана апеляційна скарга була залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам п. 2 та п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України,

Ухвалою апеляційного суду від 01.07.3.2024, апелянту було відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та про продовження процесуального строку, та апеляційна скарга повернута апелянту, з підстав не усунення апелянтом усіх недоліків апеляційної скарги.

Копія ухвали апеляційного суду від 01.07.2024 про повернення вперше поданої апеляційної скарги була отримана апелянтом 02.07.2024.

Повторно апеляційна скарга подана через електронний кабінет 15.10.2024, тобто через три місяці та тринадцять днів після отримана апелянтом копії ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги. При цьому повторно подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, в частині надання доказів сплати судового збору в повному обсязі. Наведене спростовує доводи апелянта про подання апеляційної скарги повторно у розумні строки, без зайвих зволікань після отримання копії ухвали апеляційного суду від 01.07.2024.

Стосовно доводів щодо відсутності коштів та обмеження бюджетного фінансування, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Необхідність сплати судового збору - певне обмеження при зверненні до суду, однак воно є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, яка як одну із засад судочинства визначає рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини, пов`язані з неможливістю сторони сплатити судовий збір, у тому числі, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не є підставою для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважним.

Цитування апелянтом норм матеріального та процесуального права також не є поважними підставами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційний суд вважає наведені скаржником доводи стосовно пропуску строку на апеляційне оскарження такими, що не можуть бути визнані поважними, оскільки невжиття суб`єктом владних повноважень шести місяців дієвих заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. Крім того, після повернення апеляційної скарги апелянтом протягом більш ніж трьох місяців не було вчинено жодних дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків.

Саме по собі посилання апелянта на практику Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо поновлення строку також не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, причини, наведені скаржником, не є поважними та не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги особі, яка її подала, шляхом зазначення інших підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням доказів на підтвердження існування таких інших підстав.

Керуючись ст. ст. 121, 248, 295, 298, 321, 325, 328 КАС України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску Одеською митницею (відокремленим підрозділом Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №420/26926/23.

Апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №420/26926/23 залишити без руху.

Надати апелянту строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання вимог цієї ухвали у визначений судом строк, а також у разі визнання неповажними наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Роз`яснити апелянту, що, відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 18 КАС України, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький