Справа № 494/1975/24
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Березівський районний суд Одеської області
22.10.2024
Справа № 494/1975/24
Провадження № 2-а/494/27/24
УХВАЛА

22.10.2024 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи №494/1975/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ :

21.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Березівського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 210КУпАП.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддею виявлені підстави для залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до вимог ч. 6ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У позові, позивач просить поновити строк на оскарження постанови, вказує, що 11.10.2024 року ним отримано поштою оскаржувану постанову, винесену 03.10.2024 року, від ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак доказів зазначеного не надає.

Більш того, супровідний лист долучений позивачем датований 04.10.2024 року.

Жодного доказу того, що позивач отримав супровідний лист та постанову від 03.10.2024 року саме 11.10.2024 року до суду не надано.

Будь-яких інших причин пропуску строку на звернення до суду в позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено. Відповідних доказів на підтвердження існування обставин, які об`єктивно унеможливили подання ним позовної заяви у визначений законом строк, суду також надано не було.

03.10.2024 року відбувся розгляд справи відносно ОСОБА_1 за ч. 3ст. 210 КУпАП, за результатами якого було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000.00 грн. Супровідний лист відповідача датований 04.10.2024 року.

Отже, останнім днем подачі до суду позовної заяви щодо оскарження постанови - 14.10.2024 року. Разом з тим, позовну заяву про скасування постанови від 03.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, ОСОБА_1 подано до суду лише 21.10.2024 року.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №420/1813/19, до поважних причин пропуску процесуальних строків відносяться обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Згідно з правовим висновком п.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі №990/270/23 поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Розглянувши вимогу у позовній заяві про поновлення пропущеного строку, враховуючи відсутність доказів неможливості звернення позивача із даним адміністративним позовом в межах визначених законом строків, та відсутністю доказів отримання постанови від 03.10.2024 року саме 11.10.2024 року, суд вважає його не обґрунтованим, а доводи, викладені у ньому безпідставними, тому дійшов до висновку про відмову у поновленні строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, вимога про поновлення строку не підлягає задоволенню, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням можливості позивачу звернутися до суду з заявою щодо поновлення пропущеного строку з іншими причинами поважності пропуску строку звернення до суду.

Окрім цього, згідно частини четвертої статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позові ОСОБА_1 вказує та посилається на інші обставини, в тому числі, що 07.08.2024 року та 09.09.2024 року ним подавалась заява про відстрочку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не була розглянута, однак підтвердження вказаного та доказів цього не надає.

При цьому, судом відзначається, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до документів, які мають бути до неї додані, КАС України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановленою статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст.169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 169 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимоги позивача про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом відмовити.

Залишити без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу що в разі невиконання вказаних вимог адміністративний позов буде визнано не поданим та повернуто позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Римар І.А