Справа № 159/5483/24
Суддя: Денисюк Т. В.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5483/24
Провадження № 2-а/159/115/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Горблюка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, начальника дев`ятої прикордонної застави другої прикордонної комендатури ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову начальника дев`ятої прикордонної застави (з м.д.н.п. НОМЕР_1 ) другої прикордонної комендатури (з м.д.н.п. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 від 18.08.2024 №102946 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 202 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1275 гривень і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що 18.08.2024 перебуваючи на залізничному вокзалі, підійшов до групи чоловіків у військовій формі і запитав чи може він не носити з собою військовий квиток, якщо має у телефоні фото власного VIN коду. Йому не надали відповіді, але перевірили документи. Пізніше наздогнали майже біля будинку і запропонували проїхати у РТЦК та СП, оскільки в базі даних він рахується «ухилянтом». Він погодився на пропозицію і безпосередньо в ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно перевірили його документи і дійшли висновку про помилку у базі даних. Проте біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 до нього підійшли військовослужбовці Державної прикордонної служби України і повідомили про порушення ним п. 8 Положення про прикордонний режим щодо заборони заборону перебувати в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу. Незважаючи на пояснення і вимогу забезпечити при розгляді справи присутність адвоката, до нього застосували адміністративне затримання і притягнули до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 202 КУпАП.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, наведені у ній обставини недостовірними. Вказує на абсурдність ситуації, коли особи, які привезли його до ІНФОРМАЦІЯ_1 і перевіряли його документи в мобільному застосунку, притягують його до відповідальності за відсутність документів, що посвідчують особу. Також позивач вказав на порушення відповідачем при розгляді справи вимог ст. 268 КУпАП, ст. 59 Конституцією України, які гарантують особі право на захист.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду від 05.09.2024 відкрито провадження у справі, визначено проводити судовий розгляд із особливостями, передбаченими статтею 286 КАС України, з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Відповідачі правом подати відзив на позовну заяву не скористалися. Від начальника дев`ятої прикордонної застави другої прикордонної комендатури ОСОБА_2 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 240 КАС України.

Клопотання відповідача ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

У пункті 7 ч.1 ст.240 КАС України передбачений випадок залишення позову без розгляду у разі невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху. У цій справі суд не постановляв відповідної ухвали. Що стосується тверджень відповідача ОСОБА_2 про невірне визначення позивачем відповідачів, то ці процесуальні питання віднесені до компетенції суду на стадії судового розгляду і можуть слугувати підставою для відмови у позові, а не залишення його без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і детально пояснив, що 18.08.2024 в підземному переході залізничного вокзалу «Ковель-Пасажирський» він звернувся до двох осіб у військовій формі, як вважав представників місцевого РТЦК та СП, та поліцейського, який був з ними, за консультацією з приводу необхідності носити з собою військовий квиток за наявності у телефоні власного VIN-коду військовозобов`язаного. З`ясувавши, що дані посадові особи не є представниками військкомату, та не отримавши від них відповіді на свої питання, пішов додому. Згодом, неподалік свого будинку, вищевказані особи затримали його та повідомивши, що він за наявною інформацією перебуває у базі розшуку осіб, які ухиляються від призову, та запропонували йому проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомивши їм про хибність зазначеної інформації, з метою уникнення будь якого конфлікту, погодився проїхати до військкомату, де було з`ясовано, що дані про нього як «ухилянта» помилково не виключені з відповідної бази даних. Однак, з незрозумілих причин представник ДПСУ склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185-10 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України) та запропонував доставити його додому. Очікуючи на останнього, до нього знову підійшли двоє осіб у військовій формі, з якими він нещодавно спілкувався спочатку у підземному переході залізничного вокзалу, а в подальшому у приміщенні РТЦК та СП, і представившись представниками Державної прикордонної служби почали вимагати документи, що підтверджують його особу. Незважаючи на пояснення, що його особу нещодавно у їх присутності було з`ясовано в ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомили, що його буде затримано. Не розуміючи того, що відбувається, повідомив про бажання скористатися допомогою адвоката, однак його заяву було проігноровано, після чого відносно нього службові особи Держаної прикордонної служби почали складати якісь документи. Ознайомившись вдома з копіями вказаних документів, зрозумів, що відносно нього було винесено постанову за ч.1 ст. 202 КУпАП, яку оскаржує в судовому порядку.

Представник позивача адвокат Горблюк Р.В. позов підтримав, додатково просив під час розгляду справи врахувати, що за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-10 КУпАП, Ковельський міськрайонний суд Волинської області 16.09.2024 виніс постанову, якою провадження у справі закрив за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, переглянувши долучені позивачем відеозаписи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Суд встановив, що 18.08.2024 начальник дев`ятої прикордонної застави (з м.д.н.п. Піща) другої прикордонної комендатури (з м.д.н.п. НОМЕР_2 ) лейтенант ОСОБА_2 склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №247129, за змістом якого «18.08.2024 о 18.30 годині на території залізничного вокзалу Ковель-Пасажирський в м. Ковелі Волинської області було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який порушив прикордонний режим, а саме перебував в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п. 8 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 (зі змінами)», внаслідок чого ОСОБА_1 був затриманий і доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Протокол про адміністративне затримання від 18.08.2024).

В графі протоколу чи потребує ОСОБА_1 послуг захисника зазначено «не потребує, бажає захищати себе самостійно».

Також у протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис про те, що розгляд справи відбудеться 18.08.2024 о 20.50 годині у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

В графі про ознайомлення з протоколом і про отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення підпис ОСОБА_1 відсутній.

За матеріалами справи 18.08.2024 відбувся розгляд справи і винесена постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.202 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1275 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КУпАП України порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222-1 КУпАП України встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4) розглядають органи Державної прикордонної служби України.

За приписами статті 23 Закону України «Про державний кордон України» у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 8 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 (зі змінами), відповідно до якого громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Так, позивачем обставини вчинення даного правопорушення заперечуються, ОСОБА_1 стверджує, що надавав представникам ДПСУ документи, які підтверджують його особу.

Його доводи підтверджуються постановою Ковельського міськрайонного суду у справі № 159/5439/24 від 16.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП за вчинення 18.08.2024 останнім злісної непокори законній вимозі військовослужбовців ДПСУ під час виконання службових обов`язків, а саме за невиконання позивачем вимоги щодо припинення дій, що перешкоджають здійсненню повноважень ДПСУ стосовно перевірки документів, що посвідчують особу. Суд провадження у справі закрив за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення. Під час розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 виконав вимогу представника ДПСУ і надав документи, які підтверджують його особу.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачі зі свого боку, всупереч вимог статті 79 КАС України, не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не повідомили причин неможливості їх подання.

Окрім протоколу та постанови про адміністративне правопорушення суду не надано жодних доказів вини ОСОБА_1 .

Проте сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (висновок Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17)

Також, з наданого позивачем відеозапису події вбачається, що останній клопотав про відкладення розгляду справи з метою забезпечення участі захисника.

Стаття 279 КУпАП встановлює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і визначає, що під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В супереч вимогам ст. 279 КУпАП посадовою особою під час розгляду справи клопотання позивача не вирішені та не надано ОСОБА_1 можливості отримати правову допомогу, що є порушенням передбачених ст.59 Конституцією України та ст. 268 КУпАП прав особи.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірності винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Щодо судового збору.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби в користь позивача понесені судові витрати в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 5-9, 19, 72, 77, 79, 90, 132, 139, 211, 240, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, статтями 7, 9, 221-1, 245, 268, 279, 280 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову №102946 від 18.08.2024, винесенуначальником дев`ятої прикордонної застави другої прикордонної комендатури ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 202 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1275,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.202 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Адміністрація Державної прикордонної служби України, , адреса: м.Київ, вул. Володимирська, 26.

Відповідач - начальник дев`ятої прикордонної застави другої прикордонної комендатури ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3

Повне судове рішення складене 21.10.2024.

ГоловуючийТ. В. Денисюк