Справа № 160/32784/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Храмцова Є.В.
від відповідача: Карпенко О.І., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: 14.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, в якій позивач просить:
Позовні вимогти обґрунтовані тим, що позивач наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 10.07.2023 № 256к, був призначений прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (м. Кривий Ріг), звільнившись в порядку переведення з посади прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (м. Запоріжжя). З 14.09.2023 він звільнений із вказаної посади в порядку переведення до органів Дніпропетровської обласної прокуратури, згідно з наказом керівника Спеціалізованої прокуратури Східного регіону від 12.09.2023 №385к. Позивач зазначає, що під час звільнення з посади прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону йому не було виплачено одноразову допомогу, передбачену ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 №255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість». Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, а тому просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити вказану одноразову допомогу. Також, позивач зазначає, що розрахунок при звільненні з органів прокуратури Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ним було отримано 20, 21 та 29 вересня 2023 року, тоді як звільнений він був 14.09.2023, тобто відповідач повинен виплати позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Ухвалою суду від 19.12.2023 позовну заяву було залишено без руху і встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду доказів звернення до суду в межах строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України, в частині позовних вимог щодо середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні або подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.01.2024 повернув ОСОБА_1 позовну заяву в частині позовних вимог про:
Іншою ухвалою суду від 11.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про:
05.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам спірних правовідносин, позивачем пропущені процесуальні строки для звернення до суду, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду. Також відповідач указує, що функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора України. Виплати позивачу було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства.
Ухвалою від 08.04.2024 Дніпропетровський окружний адміністративний суд поновив провадження в даній адміністративній справі; прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі в частині позовних вимог про:
17.06.2024 у судове засідання прибули позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Рижик С.О.
Ухвалою суду від 17.06.2024 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії; встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання повного тексту цієї ухвали шляхом надання: документу про оплату судового збору (квитанцію установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення тощо) за подачу позовної заяви в частині позовних вимог, які стосуються стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 14 вересня 2023 року по день фактичного розрахунку або доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
25.06.2024 позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, наведені в обгрунтування позовних вимог, а також указав на протиправність тверджень відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду.
01.07.2024 засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучена квитанція про сплату судового збору за подачу позовної заяви в частині позовних вимог, які стосуються стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 14 вересня 2023 року по день фактичного розрахунку.
Ухвалою суду від 31.07.2024 продовжено розгляд адміністративної справи. У судовому засіданні ухвалою, занесеною до протоколу, підготовче провадження було закрите та призначено розгляд справи по суті на 21.08.2024 на 10:00 год.
21.08.2024 судове засідання не відбулося через повітряну тривогу, яка була оголошена у зв`язку з можливими ракетними обстрілами зі сторони Російської Федерації території Дніпропетровській області.
Про дату, час та місце наступного судового засідання (09.09.2024 на 14:30 год.) учасники справи були повідомлені повістками про виклик та розпискою про день і час слухання справи.
09.09.2024 ця справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Кучугурної Н.В. на лікарняному.
Про день, час і місце проведення наступного судового засідання (07.10.2024 на 13:00 год.) учасники справи були повідомлені повістками про виклик.
07.10.2024 у судове засідання прибули позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Карпенко О.І.
Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.
У судовому засіданні 07.10.2024 суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 (позивач) наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону № 256к від 10.07.2023 призначено на посаду прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, звільнивши з посади прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони з 10 липня 2023 року.
Наказом № 385к від 12.09.2023 позивач був звільнений із посади Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони з 14.09.2023 в порядку переведення до органів Дніпропетровської обласної прокуратури.
Позивач звернувся до відповідача із запитом від 02.10.2023, в якому просив повідомити причини ненарахування та невиплати одноразової допомоги згідно зі ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 №255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість», що обумовлено його переведенням на роботу з м. Запоріжжя до м. Кривий Ріг.
У відповідь на запит, листом керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 14.09.2023 № 15-271вих-23 ОСОБА_1 було повідомлено, що відділом фінансово-планової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності будуть вжиті заходи для своєчасного розрахунку у разі звільнення, в тому числі з виплати одноразової допомоги згідно зі ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 №255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість».
В позовній заяві, а також, у судових засідання, позивач зазначав, що до цього часу з ним не проведено повний розрахунок та не виплачено одноразову допомогу, передбачену ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 Постанови КМУ від 02.03.1998 №255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість», тому позивач і звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Згідно зі статтею 12 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) норми оплати праці і гарантії для працівників, а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) та іншими актами законодавства України.
Відповідно до частини першої статті 120 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з переведенням, прийняттям або направленням на роботу в іншу місцевість.
Частиною другою статті 120 КЗпП України передбачено, що працівникам при переведенні їх на іншу роботу, коли це пов`язано з переїздом в іншу місцевість, виплачуються: вартість проїзду працівника і членів його сім`ї; витрати по перевезенню майна; добові за час перебування в дорозі; одноразова допомога на самого працівника і на кожного члена сім`ї, який переїжджає; заробітна плата за дні збору в дорогу і влаштування на новому місці проживання, але не більше шести днів, а також за час перебування в дорозі.
Згідно з частиною третьою статті 120 КЗпП України, працівникам, які переїжджають у зв`язку з прийомом їх (за попередньою домовленістю) на роботу в іншу місцевість, виплачуються компенсації і надаються гарантії, зазначені в частині другій цієї статті, крім виплати одноразової допомоги, яка цим працівникам може бути виплачена за погодженням сторін.
Загальні положення щодо видів компенсацій та механізму їх виплати містить постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 № 255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість» (далі - Постанова).
Пунктом 1 Постанови встановлено, що працівникам у зв`язку з переведенням їх на іншу роботу, якщо це пов`язано з переїздом в іншу місцевість (в інший населений пункт), зокрема, виплачуються: одноразова допомога самому працівникові - в розмірі його місячного посадового окладу (тарифної ставки) за новим місцем роботи і кожному члену сім`ї, який переїжджає, - в розмірі 25 відсотків одноразової допомоги самого працівника. Працівникам ж, які переїжджають у зв`язку саме із прийняттям їх (за попередньою домовленістю) на роботу в іншу місцевість, виплачуються суми компенсації і надаються гарантії, передбачені підпунктами «а», «б», «в» і «д» цього пункту. Одноразова допомога цим працівникам може виплачуватися за погодженням сторін.
Розмір посадового окладу прокурора окружної прокуратури згідно з ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень.
Як установив суд, позивач звернувся до відповідача із запитом від 02.10.2023, в якому просив повідомити причини ненарахування та невиплати одноразової допомоги згідно зі ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 №255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість», що обумовлено його переведенням на роботу з м. Запоріжжя до м. Кривий Ріг.
У відповідь на запит, листом керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 14.09.2023 № 15-271вих-23 ОСОБА_1 було повідомлено, що відділом фінансово-планової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності будуть вжиті заходи для своєчасного розрахунку у разі звільнення, в тому числі з виплати одноразової допомоги згідно зі ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 №255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість».
Станом на час ухвалення рішення у справі, доказів виплати позивачеві спірної одноразової допомоги до матеріалів справи не надано.
За таких обставин, суд зазначає про задоволення позовних вимог про: визнання протиправними дій Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 № 255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість», в розмірі посадового окладу прокурора окружної прокуратори, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» в 2023 році та зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02.03.1998 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість», в розмірі посадового окладу прокурора окружної прокуратури, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» в 2023 році, з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд зазначає, що відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.
Оскільки на час звернення позивача до суду з цим позовом існував спір щодо повного розрахунку відповідача з позивачем при звільненні, а саме щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги, пов`язаної з переїздом в іншу місцевість, відсутні підстави вважати, що з позивачем відбувся фактичний розрахунок при звільненні.
Тобто, на час звернення до суду існував спір щодо повного розрахунку відповідача з позивачем при його звільненні.
Вимоги ж статей 116, 117 Кодексу законів про працю України визначають обов`язок роботодавця виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
З огляду на викладене, а також ураховуючи те, що відсутня дата повного і фактичного розрахунку з позивачем, суд уважає передчасними вимоги позивача, які стосуються нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з огляду на те, що у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 у цій справі суд апеляційної інстанції вказав, що на час звернення до суду з цим позовом існує спір щодо повного розрахунку відповідача з позивачем при звільненні останнього, за наслідками розгляду якого суд першої інстанції повинен прийняти судове рішення, від якого залежить встановлення обставин того чи відбувся фактичний розрахунок при звільненні з позивачем до звернення до суду з цим позовом чи ні. Зважаючи на те, що судом першої інстанції у спірних відносинах ще не встановлено дати фактичного розрахунку з позивачем, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не встановивши такої, помилково повернув позовну заяву через пропуск позивачем строку звернення до суду в частині стягнення із відповідача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 14 вересня 2023 року по день фактичного розрахунку.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України. кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.п.1, 13, ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в частині позовних вимог, які стосується виплати одноразової грошової допомоги, тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат у цій частині.
Сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви в частині позовних вимог, які стосуються стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 14 вересня 2023 року по день фактичного розрахунку розподілу, у порядку ст.139 КАС України, не підлягає, оскільки в цій частині в задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 120 Кодексу законів про працю України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 № 255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість», в розмірі посадового окладу прокурора окружної прокуратори, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» в 2023 році.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону (вул. Маяковського, буд. 21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, ).

Повний текст рішення складено 17.10.2024.

Суддя Н.В. Кучугурна