Справа № 482/1813/24
Суддя: Кічула В. М.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1813/24
Номер провадження 2-а/482/34/2024
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

22 жовтня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кічули В.М., за участі секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану від його імені його представником адвокатом Новгородовою Т.М. до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058479 від 15.08.2024 року,-

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Новгородову Т.М. звернувся до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058479 від 15.08.2024 року.

03.09.2024 року, ухвалою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було залишено без руху, у зв`язку із її невідповідністю вимогам ч. 7 ст. 161 КАС України.

23.09.2024 року від представниці заявника адвоката Новгородової Т.М. до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

24.09.2024 року, ухвалою суду, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 10 год. 30 хв. 22 жовтня 2024 року.

Проте, після відкриття провадження у справі, судом встановлено, що дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Предметом позову у даній справі є постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до ст. 241 ГК України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 239 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КУпАП, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Отже, даний спір виник у зв`язку із винесенням постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу у справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт (господарсько-правова відповідальність), а не у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тобто, застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу не є притягненням до адміністративної відповідальності, передбаченої нормами КУпАП, оскільки адміністративно-господарський штраф є одним із видів адміністративно-господарських санкцій, передбачених нормами Господарського кодексу України, який може встановлюватися виключно законами.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 20 КАС України дана адміністративна справа не відноситься до виключного переліку справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria та у рішенні від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції, в тому числі стосовно предметної підсудності, приймає будь-які рішення за позовом, що не відноситься до його, в тому числі предметної юрисдикції.

Частиною 2 ст. 20 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, вказана справа віднесена до предметної юрисдикції окружного адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Адміністративно-господарські штрафи є заходами адміністративно-господарської відповідальності, правова природа яких зумовлена сферою господарювання та господарськими правовідносинами, тому даний вид відповідальності відноситься до адміністративно-господарської, а не адміністративної, а відтак даний спір не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Таким чином оскаржувана позивачем постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу не являється предметом розгляду місцевого загального суду як адміністративного суду, оскільки вказаний спір не відноситься до спорів про притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак з метою недопущення порушення прав сторін на справедливий суд і уникнення причин для скасування рішення, справа №482/1813/24 підлягає передачі за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 29 КАС України, суд,-

постановив:

Адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , поданою від його імені його представником адвокатом Новгородовою Т.М. до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058479 від 15.08.2024 року передати за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду (54020, м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/10).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Кічула