Справа № 127/31244/24
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/266/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Михайленка А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядового поліції Панченка І.А. про скасування постанови серії ЕНА № 3005291 від 08.09.2024 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 , в якому просить скасувати постанову винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Панченком І.А. в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3005291 від 08.09.2024 з підстав її незаконності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак останнім направлено на адресу суду відзив з додатками та диском.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Отже суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини дев`ятої статті 205 КАС України.

Дослідивши обставини адміністративної справи, які підтверджені відповідними доказами наявними у справі, та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.09.2024 поліцейським 2 взводу 2 роти БУПП у Вінницькій області Панченком І.А., внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення, було винесено постанову серії ЕНА № 3005291 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

В обґрунтування постанови зазначено, що 08.09.2024 року о 10 год. 34 хв., по вул. Соборна, 91 водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та була не пристебнута ременем безпеки, чим порушила вимоги п.2.3 (в) ПДР України та була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3,5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч.1-3 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З наданих пояснень позивача в позовній заяві, остання категорично заперечує факт вчинення нею зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність вини.

На адресу суду направлено відзив представником відповідача, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова винесена законно. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого порушення, зокрема відеозапис самого правопорушення останнім суду не подано.

Відповідно до наявних у справі відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських встановлено лише факт спілкування поліцейських та позивача після фактичного зупинення транспортного засобу.

Однак факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки вказані відеозаписи не містять.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17, де зазначено, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Поліцейський, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Оскільки доказів того, що водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відповідачем не надано, не враховано пояснень позивача, яка свою вину не визнала, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України, показання позивача з приводу конкретних обставин її дій на дорозі відповідачем не спростовані, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції НПУ належить стягнути на користь позивача 605 грн. (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядового поліції Панченка І.А. серії ЕНА № 3005291 від 08.09.2024 скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (код ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 605 грн. (шістсот п`ять) грн. 60 коп. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя