Справа № 751/7354/24
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7354/24
Провадження №2-а/751/144/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С.М.,

секретар судового засідання Барбаш М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Бредюк Олег Миколайович

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті

представник відповідача Мельничук Ірина Василівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача - адвокат Бредюк О.М., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії AA № 00021025 від 30.07.2024 року за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовано тим, що 30.07.2024 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. складено постанову стосовно ОСОБА_1 за те, що 15.07.2024 року, о 11 годині 39 хвилин, за адресою: Н-31, км 122+000, Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,413% (2,165 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса 42165 кг. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 6 шт., спарені колеса 3 вісь, відстань між вісями 1-2: 2950мм; 2-3: 1100мм, 3-4: 5640мм, 4-5: 1320мм, 5-6: 1310мм; навантаження на вісь 1 - 6850кг, 2 3650кг, 3 9850 кг, 4 8950 кг, 5 8750 кг, 6- 8800 кг, загальна маса 46850 кг.

Вказаний транспортний засіб рухався у зчепленні спеціалізованим напівпричепом контейнеровоз марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 автомобіль марки DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 напівпричеп KOEGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється спеціалізованим напівпричепом н/пр - контейнеровоз.

У зв`язку тим, що напівпричеп KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється спеціалізованим напівпричепом н/пр - контейнеровоз, то відповідно має допустимі параметри фактичної маси 44 тони.

Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови безпідставно не врахував, що перевезення здійснювалось спеціалізованим вантажним сідловим тягачем в зчепленні спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відтак, встановлене у постанові AA № 00021025 від 30.07.2024 року перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,413% (2,165 тон), при дозволеній загальній масі 40 тон, яке виміряне з урахуванням похибки на вагові або габаритні параметри транспортного засобу та склало 42 165 кг, є помилковим, оскільки розрахунок мав здійснюватися виходячи із дозволеної загальної маси 44 тони, які є дозволеними п.п. б пункту 22.5 ПДР України для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, а не із 40, як це здійснено відповідачем.

Допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування». Відсоткове значення перевищення транспортного засобу отримується з максимально допустимої маси врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Хфакт - Хнорм похибка пристрою)/Хнорм)*100%.

Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так (46850-44000-10%(46850))/44.000 * 100 = -0,01 (тобто перевищення взагалі відсутнє).

02.09.2024 від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечення обґрунтовано тим, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Звертають увагу, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової.

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з урахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Твердження позивача, про невідповідність фактичних зафіксованих параметрів ТЗ, які відображені в оскаржуваній постанові, та встановленого в ній правопорушення її математичним обрахункам спростовано, зазначеною формулою, яка наведена в оскаржуваній постанові.

Постановою серія AA № 00021025 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Встановлено, що: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2950 мм, 2-3: 1100 мм, 3-4: 5640 мм, 4-5: 1320 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6850 кг, 2 - 3650 кг, 3 - 9850 кг, 4 - 8950 кг, 5 - 8750 кг; 6 - 8800 кг; загальна маса - 46850 кг. висота 4,001м.; ширина - 2.611м.; довжина 16,863 м. Згідно з формулою, зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,413% (2,165 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, Розрахунок *% перевищення = ((X факт X норм похибка пристрою)/X норм)*100% *% перевищення = ((46850кг40000кг) 10%*46850кг)/40000кг)*100% =5,413%.

В оскаржуваній постанові зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності.

Ключове значення, для визначення максимально допустимої фактичної маси транспортного засобу позивача у 40 т або 44, має факт здійснення позивачем перевезення контейнера (змінного кузова), а не здійснення перевезень напівпричепом (контейнеровозом). Будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити на користь висновку про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять.

Наголошують, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено, що лише наявність контейнеровозу дозволяє здійснювати перевезення з підвищеними ваговими нормами.

Транспортний засіб позивача напівпричіп контейнеровоз має технічні характеристики, що дозволяють перевозити максимальну допустиму масу (тобто маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима) у 39000 кг. Тобто технічні характеристики напівпричепу не передбачають перевезення вантажів з підвищеними нормативами. При цьому, слід врахувати, що вагові параметри до контейнеровозів можуть бути застосовані лише за наявності двох умов, а саме: максимальної довжини транспортного засобу та перевезення контейнеру.

Постановою серія AA № 00021025 зафіксовано, що загальна довжина транспортного засобу на момент фіксації порушення становила 16,88 м, що перевищує гранично допустиму довжину, встановлену для перевезення вантажу контейнеровозом (13,716 м).

Позивачем надані товарно-транспортна накладна, в яких відсутня інформація про опломбування контейнерів. Разом із тим, у кузові перевозився сипучий вантаж, що має пряму заборону при перевезені вантажу в контейнері. З наявних матеріалів фото фіксації правопорушення, можна спостерігати ситуацію, де видно, що транспортний засіб на якому зафіксовано перевищення вагових норм перевозився вантаж в напівпричепах з високими бортами, які вкриті тентом.

Наголошують, що зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу. Позивачем на контейнеровоз встановлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Отже позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації в розумінні вищезазначених міжнародних та національних норм, тому він мав право перевозити вантаж з дотриманням 22.5 Правил дорожнього руху - не більше 40 тонни, адже навантаження 44 тонни допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезення контейнерів. Використання конструкції, візуально схожої на контейнер є намаганням та штучно збільшити максимальне дозволене навантаження транспортного засобу всупереч нормам законодавства України.

Щодо роботи комплексного технічного засобу марки WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2. Все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності не гірше ніж 10F. Під час перетину транспортним засобом зони зважування майданчика WIM визначається його тип за кількістю вісей та відстані між ними. Тип вантажу звичайно, визначити неможливо, але потрібно зауважити, що руйнівний вплив на дорогу і мости створює не тип вантажу, а його вага. Згідно п.22.5. ПДР України, порушенням є перевищення відповідних вагових обмежень по загальній вазі або по вісях, або по групі вісей незалежно від типу вантажу. Як зазначалось вище ДСТУ OIML R 134-1:2010, якій встановлює вимоги до обладнання для зважування в русі, не має обмежень щодо типу вантажу. Більше того рекомендації і вимоги, щодо облаштування майданчиків WIM, вказують на те, що обрана ділянка не повинна мати поворотів, смуг розгону, або гальмування, не менше 250 м від перехресть і 300 м від залізничних переїздів, повздовжній похил не повинен перевищувати 10 проміле. Тобто майданчики WIM облаштовуються там, де рух транспортних засобів рівномірний і навіть рідкий вантаж, не кажучи про сипучий, знаходиться у відносному спокої.

Товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей та не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортних накладних, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, вважають необґрунтованими (а.с. 33-44).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.08.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 23-24).

02.09.2024 року представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Мельничук І.В. надіслала клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 26.09.2024 року розгляд справи відкладений, клопотання представника відповідача задоволено, витребувано у позивача докази.

26.09.2024 року від представника позивача надійшли письмові пояснення (а.с. 75-79), в яких зазначено, що відповідачем проводяться розрахунки відсотку перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами за відповідною формулою до якої входить значення Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги. Відповідачем береться у даній формулі дозволена вага перевезення 40 тон і відповідно тоді є перевантаження. Проте, якщо враховувати, що перевезення вантажу здійснювалося за допомогою трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом контейнеровозом за допомогою контейнеру, то перевищення загальної маси транспортного засобу відсутнє, оскільки допускається загальна маса в 44 тони. Тобто, весь спір зводиться до того чи здійснюється перевезення вантажу за допомогою контейнеру. Але навіть на фото, яке додається до постанови, зафіксовано, що вантаж перевозиться за допомогою контейнеру. Автомобіль DAF CF 85.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 у зчепленні спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_5 міжнародних перевезень не здійснює.

Представник позивача звертає увагу, що не нанесення маркування на контейнер ніяким чином не впливає на його властивості, та за своєю природою i функціональним призначенням він залишається контейнером за допомогою якого здійснюються вантажні перевезення. При цьому не нанесення маркування на контейнер не є складом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Постанова не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача DAF CF 85.460.

Щодо клопотання про необхідність надання сертифіката відповідності на контейнер, як обладнання, звертає увагу, що контейнер не відноситься до нових частин КТЗ та не є його обладнанням. Під час реєстрації КТЗ (контейнеровоза) у Сервісному центрі МBC України його власником обов`язково надаються відповідні сертифікати і документи на даний КТЗ, оскільки без наявності всіх необхідних сертифікатів постановка на облік є неможливою. Наявність сертифікату на контейнер не передбачена чинним законодавством. 3 матеріалів вбачається проїзд транспортного засобу з напівпричепом, завантаженим контейнером, a тому висновок відповідача, що перевезення здійснювалися не контейнером є безпідставними. Товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу, проте проїзд через автоматичний пункт фіксації за допомогою якого здійснюється вимірювання вагових або габаритних параметрів транспортного засобу вказує на фактичну загальну масу та фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу.

Повідомляє, що позивачем у контейнері здійснювалось перевезення сталевого брухту, що підтверджується додатками наданими до письмових пояснень.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії AA № 00021025 від 30.07.2024 року, старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. установлено, що 15.07.2024 о 11 год 39 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_6 , ОСОБА_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,413% (2,165 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. ОСОБА_1 притягнута до адмінстративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за у виді штрафу в розмірі 8500 гривень (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.05.2024, транспортний засіб DAF CF 85.460, з реєстраційним номером НОМЕР_6 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, повною масою 23000кг, масою без навантаження 8000кг та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , спеціалізований напівпричіп н/пр - контейнеровоз KOEGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повною масою 39000кг, масою без навантаження 3400кг, перебувають у власності ОСОБА_1 (а.с. 10-11, 12-13).

Вказана постанова надсилалась на адресу позивача рекомендованим листом 31.07.2024, та отримана позивачем 04.08.2024 (а.с. 14).

Згідно з копіями свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №04/4381, чинне до 07.11.2024 року, №1468 та №1469, підсистема габаритного контролю транспортних засобів SIZE-WIM35 та ANPR-WIM35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», зав. № 2 відповідає вимогам ТУ та ДСТУ 8809:2018 (а.с. 52-53, 54-55, 56-57).

Відповідно до посвідчення №16 ТОВ «Укрмет Центр» від 15.07.2024 року одержувач металобрухту та відходів ТОВ «Інтертайп Україна» маса 24,100 тон, DAF, НОМЕР_1 причіп/напівпричіп KOEGEL, ВС0497XG, контейнер № НОМЕР_7 . Зазначені металобрухт та відходи відповідають вимогам ДСТУ 4121-2002, є вибухобезпечними, хімічно безпечними, радіаційнобезпечними та можуть бути допущені до перероблення та використання як металева шихта (а.с.84).

Згідно з товарно-транспортною накладною №16 від 15.07.2024 року перевезення вантажу здійснювалось автомобілем DAF, НОМЕР_1 причіп/напівпричіп KOEGEL, ВС0497XG, контейнер № НОМЕР_7 , автомобільний перевізник ОСОБА_1 , вантажовідправник ТОВ «УКРМЕТ ЦЕНТР» ТОВ «Інтертайп Україна» м. Дніпро, маса брутто 24 т 100 кг (а.с.85)

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Зазначене узгоджується із п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених КМУ від 10.10.2001 року №1306, за яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному - Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (Порядок № 879), відповідно до п. 3 якого габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Як встановлено п. 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Також, відповідно до п. 5 Правил № 30 рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до п. 16 ст. 4 Митного кодексу України, контейнером є транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що: а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів; б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання; в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший; ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного. Термін "контейнер" включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Відповідно до абзацу четвертого розділу І «Терміни та поняття» Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363(далі Правила перевезення) вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Пунктами 17.4, 17.5 Правил перевезення встановлені вимоги щодо маркування універсальних та спеціальних контейнерів, які належать перевізникам або ж власникам вантажу.

Так, універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера (пункт 17.4 Правил перевезення).

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м) (пункт 17.5).

Пунктом 17.2 встановлена заборонена на перевезення в універсальних контейнерах вантажів, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Відповідно до зображень транспортного засобу в момент фіксації правопорушення, наявних за посиланням, що зазначене у постанові AA № 00021025 від 30.07.2024 року, зафіксовано факт руху трьохвісного тягача марки DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зчепленні з трьохвісним напівпричепом. При цьому оскаржувана постанова не містить відомостей щодо ідентифікації напівпричепу, зокрема щодо його марки, моделі, державного номерного знаку тощо.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , спеціалізований напівпричіп н/пр - контейнеровоз KOEGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 є напівпричепом-контейнеровозом.

Разом з цим, неможливо чітко встановити конструкцію вказаного напівпричепа, чи є він платформою, чи він має форму контейнера чи на вказаному напівпричепі розміщено контейнер.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем не доведено здійснення позивачем перевезення трьохвісним тягачем марки DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зчепленні з трьохвісним напівпричепом, який не є контейнеровозом, а також не спростовано доводи позивача про те, що вказане перевезення здійснювалось трьохвісним тягачем марки DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зчепленні з трьохвісним спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом марки KOEGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відсутність доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, відсутність договору про перевезення вантажу саме контейнером або ж разового договору, відсутність розпізнавального знаку, номеру контейнера, найменування власника контейнера, його вантажності і маси, а також іншої інформації відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом не змінюють призначення та технічних характеристик транспортного засобу, спроектованого та виготовленого як спеціалізований напівпричеп-контейнеровоз, для цілей його відповідної ідентифікації та застосування положень п. 22.5 ПДР. Питання дотримання позивачем вимог щодо маркування контейнерів не є предметом даного спору.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач мав з`ясувати реєстраційні дані напівпричепу, який був приєднаний до тягача марки DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повинен був ідентифікувати його відповідно до реєстраційних документів як комбінований транспортний засіб - трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напіпричепом-контейнеровозом з визначенням можливого перевищення фактичної маси виходяичи із максимально дозволеної у розмірі 44 тони, а не 40 тон, як було враховано ним при проведенні розрахунків в оскаржуваній постанові.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі серії AA № 00021025 від 30.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії НОМЕР_8 від 30.07.2024 року.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, , електронна адреса: )

Суддя С.М. Ченцова