Справа № 200/6800/24
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Справа№200/6800/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20 вересня 2024 року по ВП №74124412 про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову №74124412 від 20 вересня 2024 року про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки в грудні 2020 року на виконання рішення Донецького окружного і адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі № 200/4099/20-а суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії із заробітної плати 61180,00 грн, визначеної на підставі довідки від 12.03.2020 №18-85-449 станом на 06.09.2017. Після перерахунку розмір пенсії склав 56084,80 грн.

У січні 2021 року ОСОБА_1 виплачено пенсію за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в розмірі 56 163,40 грн.

На думку представника відповідача державний виконавець помилково дійшов висновку, що Головне управління не виконало рішення суду, оскільки не врахував наявність постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року по справі №200/4036/22.

Представник відповідача звертає увагу, що виконавчий лист по справі 200/4099/20-а не містить зобов`язання вчиняти перерахунок пенсії стягувачу без обмеження максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску.

07 жовтня 2024 року позовна заява була залишена без руху, позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

14 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі, про що постановлено відповідну ухвалу. Призначено судове засідання на 18 жовтня 2024 року. В ухвалі було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

17 жовтня 2024 року Відділом примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було подано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач зазначає, що станом на сьогодні рішення суду залишається не виконаним. Підтверджуючих документів на виконання рішення суду до відділу надано не було. Порушені права та законні інтереси стягувача не відновлено.

На думку представника відповідача єдиним та дієвим способом для стимулювання боржника до виконання рішення суду залишається накладання штрафу у відповідності до діючого законодавства, тому накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця щодо невиконання рішення суду є правомірним.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Враховуючи приписи частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Ознайомившись із заявами по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі 200/4099/20-а, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії: визнано протиправним та скасовано рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.03.2020 №54 про відмову у перерахунку по заробітку; зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії, та виплатити різницю в пенсії, з урахуванням фактично проведених виплат. В решті позовних вимог відмовити.

17 листопада 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року замінено боржника Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області у виконавчому провадженні по справі №200/4099/20-а на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 лютого 2024 року відкрито виконавче провадження ВП №74124412 з примусового виконання виконавчого листа №200/4099/20-а, що виданий 17.11.2020 року Донецьким окружним адміністративним судом.

15 лютого 2024 року державним виконавцем складено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо надання пояснень з урахуванням ухвали ДОАС від 21 лютого 2022 року по справі №200/4099/20-а.

Позивачем подано заяву від 16 лютого 2024 року про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з необхідністю отримання дозволу від розпорядника коштів вищого рівня - Пенсійного фонду України на проведення макетної обробки справи.

25 березн2024 року державним виконавцем складено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо надання документально підтвердженої відповіді стосовно виконання вимог вищезазначеного виконавчого провадження.

01 квітня 2024 року державним виконавцем складено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій останній вимагав: провести перевірку виконання спеціалістами ГУ ПФУ у Донецькій області рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/4099/20-а; перевірити чи здійснено перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії, та виплатити різницю в пенсії, з урахуванням фактично проведених виплат; надати документально підтверджену інформацію щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449,відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії, та виплатити різницю в пенсії, з урахуванням фактично проведених виплат; у разі невиконання вимог виконавчого листа, надати письмове пояснення, а також зазначити вчинені дії, які спрямовані на фактичне виконання вимог виконавчого листа.

Позивачем подано заяву від 03 квітня 2024 року про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з необхідністю отримання дозволу від розпорядника коштів вищого рівня - Пенсійного фонду України на проведення макетної обробки справи.

05 червня 2024 року державним виконавцем складено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій останній вимагав: повідомити про виконання рішення суду, оскільки Головне управління в своїх листах щомісячно протягом 2024 року повідомляло, що не ухиляється від виконання Рішення суду, однак, для остаточного вирішення питання по справі, необхідним є коригування даних макетним вводом по справі ОСОБА_1 . Строки розгляду запитів про надання доступу до макетної обробки пенсійної справи в частині виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду №200/4099/20-а від 21.02.2022 управлінням Пенсійного фонду України вже сплинули. Так, станом на 05.06.2024 повідомлення про виконання рішення суду не надходило; повідомити про здійснення перерахунку та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії),виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії, та виплатити різницю в пенсії, з урахуванням фактично проведених виплат; надати документально підтверджену інформацію щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449,відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії, та виплатити різницю в пенсії, з урахуванням фактично проведених виплат; у разі невиконання вимог виконавчого листа, надати письмове пояснення, а також зазначити вчинені дії, які спрямовані на фактичне виконання вимог виконавчого листа.

Позивачем подано заяву від 07 червня 2024 року про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з необхідністю отримання дозволу від розпорядника коштів вищого рівня - Пенсійного фонду України на проведення макетної обробки справи.

10 вересня 2024 року державним виконавцем складено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій останній вимагав:

1) надати пояснення з наступних питань: при розгляді справи у суду була надана довідка з сумою з якої розраховувати пенсію на суму 61180 грн., а вами береться довідка на суму 41100 грн.; звідки взята ця довідка, та чому не застосовується довідка на суму 61180 грн.; чому Вами застосовується максимальний розмір страхового внеску, хоча це судом визнано незаконним;

2) повідомити причини надання неправдивої та недостовірної інформації в попередніх відповідях;

3) надати документально підтверджену інформацію щодо правильності здійснення перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру"(у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії, та виплатити різницю в пенсії, з урахуванням фактично проведених виплат;

4) у разі невиконання вимог виконавчого листа, надати письмове пояснення, а також зазначити вчинені дії, які спрямовані на фактичне виконання вимог виконавчого листа.

5) відповідь надати у триденний термін з моменту отримання вимоги.

Листом від 11.09.2024 року № 0500-0304-5/91182 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що вимога про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2024 №74124412 (ВП 74124412) щодо надання пояснення про нарахування пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року по справі №200/4099/20-а, яке набрало законної сили 06.11.2020, виконана в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства.

Позивач повідомляє, що на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду №200/4099/20-а від 21.02.2022 здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із заробітної плати 61180,00 грн, визначеної на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру"(у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії. Таким чином, розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.04.2020 становить 56084,80 грн.

Окрім того, постановою Першого апеляційного адміністративного суду №200/4036/22 від 28.03.2023 (далі постанова від 28.03.2023) встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її обрахунку максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що визначена положеннями Закону України від 07.07.2021 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 56163,40 грн яка була перерахована згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №200/4099/20-а відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІV, що діяв на час призначення пенсії у розмірі 90% від місячного заробітку 61180 грн, визначеного в довідці прокуратури Донецької області від 12.03.2020 №18-85-449 про розмір заробітної плати задоволенню не підлягають.

Позивач повідомив державного виконавця, що постановою від 28.03.2023 вирішено: рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №200/4036/22 змінити. Абзац третій резолютивної частини рішення про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01 лютого 2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування до її обрахунку максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що визначена положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та виплатити різницю в пенсії, з урахуванням фактично виплаченої пенсії скасувати. В цій частині постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. На виконання Постанови від 28.03.2023, ОСОБА_1 з 28.03.2023 проведено перерахунок пенсії за вислугу років із заробітної плати 61180,00 грн та обмежено максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску станом на вересень 2017 року (42100,00 грн), визначеної на підставі довідки про заробітну плату від 12 березня 2020 року № 18-85-449. Таким чином, розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 28.03.2023 становить 38912,80 грн.

Додатково повідомлено про надання документально підтвердженої інформації щодо правильності здійснення перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року №18-85-449, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру"(у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2020 року, без обмежень граничного розміру пенсії та починаючи з 28 березня 2023 року, без обмежень граничного розміру пенсії.

20 вересня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову за виконавчим провадженням ВП №74124412 про накладення штрафу на позивача в розмірі 5 100 грн. Вказана постанова вмотивована тим, що станом на 20.09.2024 року рішення суду не виконано.

Листом від 01.10.2024 року № 0500-0404-5/96450 Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області звернулось до Пенсійного фонду України в якому просило вирішити питання щодо виділення коштів на виконання в тому числі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі 200/4099/20-а.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Як визначено пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 6 статті 26 Закону №1404 визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно частини 1 статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 статті 63 Закону №1404 визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

На підставі частини 1 статті 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Вказана стаття, як і спеціальний закон, не містить норм, які б звільняли боржника від відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду в залежності від тих чи інших обставин.

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення.

З аналізу вказаних норм випливає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Законом №1404 встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в добровільному порядку частково виконано рішення суду, а саме на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/4099/20-а від 06.07.2020 здійснено з 01 квітня 2020 року перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , на підставі довідки від 12.03.2020 року № 18-85-449, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без обмежень граничного розміру пенсії та нараховано борг за період з 01.04.2020 по 27.03.2023 року.

Разом з цим, позивачем не надано належних доказів щодо вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області будь-яких активних дій спрямованих на виконання судового рішення в частині виплати заборгованості, в т.ч. чи враховувалась ця сума при формуванні бюджету пенсійного органу, чи вносились зміни до бюджету або формувались бюджетні запити до вищого розпорядника бюджетних коштів до 20.09.2024 року.

В даному випадку позивачем не підтверджено, що рішення суду в період з моменту відкриття виконавчого провадження і до винесення спірної постанови 20 вересня 2024 року не виконувалось з поважних причин, і що управління пенсійного фонду вживало заходів для його виконання.

Направлення листа про фінансування коштів для виплати пенсій від 01.10.2024 року № 0500-0404-5/96450 не свідчить про вжиття заходів для виконання рішення, оскільки це відбулось вже після спливу строку визначеного у вимозі та прийняття спірної постанови про накладення штрафу від 20.09.2024 року.

Суд зазначає, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із принципів та завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а.

При цьому суд звертає увагу, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною часткового невиконання судового рішення, але якщо боржник у виконавчому проваджені довів, що він вживав необхідних і достатніх заходів для його виконання.

Судом встановлено, що боржник у виконавчому проваджені не довів, що він вживав необхідних і достатніх заходів для виконання рішення суду в частині виплати суми заборгованості з пенсії.

З розрахунку суми боргу по пенсійній справі 83 ОСОБА_1 вбачається, що боржник Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькі області при виплаті заборгованості пенсії керується «Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165. (далі Порядок №1165).

Суд зауважує, що зазначений Порядок №1165 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки цим Порядком визначено механізм виплати пенсій з урахуванням надбавок, підвищень, компенсації втрати частини доходу, грошової допомоги та інших пов`язаних із ними виплат, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Суд звертає увагу, що предметом спору у справі № 200/4099/20-а не було припинення та відновлення виплати пенсії. Рішенням суду у справі №200/4099/20-а відновлено право особи на виплату пенсії у належному розмірі, а саме зобов`язано здійснити перерахунок вже виплаченої пенсії.

У відповідності до приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В силу приписів статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у пункті 40 рішення у справі Горнсбі проти Греції зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі Піалопулос та інші проти Греції, пункт 68).

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності та враховуючи принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 20 вересня 2024 року винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а відтак позовні вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області не підлягають задоволенню.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 40003, Сумська область, місто Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити повністю.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Лазарєв