Справа № 451/1134/24
Суддя: Семенишин О. З.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

15 жовтня 2024 рокуСправа №451/1134/24
Провадження № 2-а/451/15/24

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сологуб М.Р.,

з участю позивача, представника позивача Корф П.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Радехові адміністративну справу №451/1134/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління національної поліції у Львівській області, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

установив:

Стислий виклад позиції учасників процесу

16 серпня 2024 року представник Корф Петро Казимірович в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 03 липня 2024 року приблизно о 12 годині 50 хвилин поліцейським відділення поліції № 1 ( м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Годзінським Іваном Івановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2528391, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до цієї постанови працівник поліції установив, що 03 липня 2024 року в с. Сабанівка, вул. Широка, водій керував ТЗ із напівпричепом кроне д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР - Порушення правил користування ременями безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням закону про адміністративну відповідальність. Зокрема зазначає, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом МАN ТСХ 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом КRОNЕ по вул. Широка в селі Сабанівка Червоноградського району Львівської області. Перед виїздом, він перевірив та переконався у технічно справному стані транспортного засобу та справності усіх світлових пристроях та виконав усі, передбачені Правилами дорожнього руху, вимоги перед початком руху, в тому числі і пристебнувся ременем безпеки. Однак, як пояснив ОСОБА_1 працівник поліції, що причиною зупинки з подальшим накладенням адміністративного стягнення було те, що на момент зупинки він був ніби-то не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР - порушення правил користування ременями безпеки. З огляду на це, вважає, що працівник поліції безпідставно виніс постанову відносно ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_1 керував великогабаритним транспортним засобом, який є набагато вищим від службового автомобіля поліцейських, то фізично працівник поліції не міг побачити чи пристебнутий водій ременем безпеки. Однак, поліцейський заперечував усі слова та пояснення ОСОБА_1 та виніс відносно нього постанову. Однак доказів на підтвердження вказаної інформації в матеріалах справи немає. Відеозапис із автомобільного реєстратора службового автомобіля вищевказаних подій, який є у матеріалах, відображає, що після проїзду вантажного автомобіля, поліцейський автомобіль розпочав рух одразу за ним без видимих порушень ПДР водієм та підстав для його зупинки. Даний відеозапис унеможливлює встановити факт того, чи дійсно під час руху водій не користувався засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки.Що стосується відео фіксації з нагрудної камери, то слід зауважити, що відео розпочинається уже після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 Спочатку поліцейські заявили, що від водія пахне алкоголем, а в ході розмови, стверджували про порушення ПДР. Однак доказів того, що ОСОБА_1 порушив п.2.3.в. Правил дорожнього руху немає. Наголошує на тому, що він не погоджується з висновком старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки, зазначені в постанові обставини події не відповідають дійсності, є надуманими самим працівником поліції та, що саме головне, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Відтак притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинене правопорушення є неправомірним. Оскільки в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, вона є необґрунтованою, в зв`язку з цим, постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю. Крім того, звертав увагу суду на те, що про оскаржувану постанову, адвокату Корфу П.К., як захиснику ОСОБА_1 , стало відомо 07 серпня 2024 р. під час ознайомлення з матеріалами справи у справі про адміністративне правопорушення. Тому вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови суду першої інстанції по своїй справі з поважних причин ( а. с. 1 - 7).

Крім того, 29 серпня 2024 року до суду поступила заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, у якій зазначено, що 03 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, серії ЕНА № 2527670 від 03.07.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відразу ж звертає увагу суду на те, що самої постанови, серії ЕНА № 2527670 від 03.07.2024 ОСОБА_1 не отримував. Строки оскарження постанови ОСОБА_1 не роз`яснили. Однак, разом з тим, в період з 03 липня 2024 року по 13 липня 2024 року ОСОБА_1 , як водій вантажного автомобіля, перебував на роботі, тобто здійснював перевезення зерна на території Львівської, Волинської та Тернопільської областей, що частково підтверджується товарно-транспортними накладними № 247 від 09.07.2024, № 257 від 10.07.2024. І лише 15 липня 2024 року, в понеділок, ОСОБА_1 , повернувшись додому, в м. Кременець Тернопільської області, звернувся до нього, як до адвоката, повідомивши його про те, що працівники поліції незаконно (на його думку) притягнули його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. При собі ОСОБА_1 мав лише копію протоколу про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП. Тоді ж він уклав зі мною договір на надання правничої допомоги у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. В електронному реєстрі на сайті Судової влади представник дізнався інформацію про те, що розгляд справи № 451/915/24 в Радехівському районному суді Львівської області відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП призначено на 10:45 год. 16.07.2024. Тому він відразу ж, 15.08.2024, за допомогою підсистеми Електронний суд ЄСІТС направив в Радехівський районний суд Львівської області клопотання про відкладення розгляду справи з метою мати більше часу для того щоб ознайомитися з матеріалами даної справи, визначитись з позицією захисту у справі, та при необхідності зібрати відповідні докази. Також, у вказаному клопотанні він просив надати йому доступ до матеріалів даної справи. Зауважує, що доступ до справи в Електронному суді він отримав, однак, лише до малої частини документів, і то пов`язаних з документообігом справи у суді. Тобто доступу до письмових матеріалів справи та відеозаписів представник за допомогою підсистеми Електронний суд ЄСІТС не отримав, відповідно, не мав можливості таким чином ознайомитися зі справою в повному обсязі. Тому, зважаючи на вже існуючий графік справ у яких представник позивача приймав участь на той час, спланував поїздку до Радехівського районного суду Львівської області на 07.08.2024. Звертає увагу суду, що відстань між місцем його перебування (м. Кременець Тернопільської області) та місцем розташування суду (м. Радехів Львівської області) становить понад 120 кілометрів, відповідно поїздка до Радехівського районного суду Львівської області зайняла майже цілий робочий день. І лише 07 серпня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи про адмінправопорушення № 451/915/24 відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП йому стало відомо про постанову, серії ЕНА № 2527670 від 03 липня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В матеріалах справи № 451/915/24 на заяві про ознайомлення з матеріалами справи наявний запис про дату ознайомлення. Таким чином, вважає, що в силу зазначених ним вище об`єктивних обставин, а також у зв`язку з юридичною необізнаністю, визначений статтею 286 КАС України, десятиденний строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. На підставі викладеного, просить суд визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА № 2527670 від 03 липня 2024 року та поновити такий строк ( а. с. 15 - 17).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області 16.07.2024 надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що ГУ НП у Львівській області не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Зокрема, з матеріалів справи видно, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2528391 від 03.07.2024, винесеною поліцейським СРПП ВнП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП (Порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гри. В ході надання пояснення, поліцейський СРПП ВнП №1 Червопоградського РВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_2 повідомив, що 03.07.2024 о 08:00 год заступив на службу спільно із поліцейським СРПП ВнП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 . Під час патрулювання автодороги Н-17 (Львів-Луцьк) приблизно о 12:45 год, виїжджаючи із с. Сабанівка, Червоноградського району, Львівської області під час зустрічного роз`їзду із автомобілем МАN ТGХ 18.440 н.з. НОМЕР_3 , який обладнаний пасивним ременем безпеки, водій якого під час руху не був пристебнутий ременем безпеки, що і було причиною зупинки даного транспортного засобу на підставі ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки даного транспортного засобу було встановлено, що ним керував ОСОБА_1 , якому було роз`яснено причину зупинки. Відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, з якою він був згідній та поставив свій підпис. Дана подія була зафіксована на нагрудну камеру на якій видно, що ОСОБА_1 згідний із вказаним порушенням. ГУ НП вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. З цих підстав представник відповідача просив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області відмовити повністю ( а. с. 31 - 35).

Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 02 вересня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання ( а. с. 23 - 24).

Позивач позовні вимог підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Звертав увагу суду на те, що працівники поліції доказів, які б підтверджували про керування ним транспортним засобом без ремня безпеки не представили. Він був пристібнутий ремнем безпеки та після зупинки транспортного засобу його зняв.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, дії працівників поліції вважає неправомірними, зупинка транспортного засобу була безпідставна. Просив постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. У відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи без участі представника ГУ НП у Львівській області ( а. с. 31 - 35).

На підставі ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, чим і скористалася сторона відповідача.

Установлені судом фактичні обставини справи

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2528391 від 03.07.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.07.2024 о 12 год 44 хв у с. Сабанівка по вул. Широка керував транспортним засобом із напівпричепом кроне, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. в. ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн (а. с. 10).

У письмових поясненнях, доданих до відзиву на позовну заяву, поліцейський СРПП ВнП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_2 повідомив, що 03.07.2024 о 08:00 год заступив на службу спільно із поліцейським СРПП ВнП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 . Під час патрулювання автодороги Н-17 (Львів-Луцьк) приблизно о 12:45 год, виїжджаючи із с. Сабанівка Червоноградського району Львівської області під час зустрічного роз`їзду із автомобілем МАN ТGХ 18.440 н.з. НОМЕР_3 , який обладнаний пасивним ременем безпеки, водій якого під час руху не був пристебнутий ременем безпеки, що і було причиною зупинки даного транспортного засобу на підставі ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки даного транспортного засобу було встановлено, що ним керував ОСОБА_1 , якому було роз`яснено причину зупинки. Відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, з якою він був згідній та поставив свій підпис. Ця подія була зафіксована на нагрудну камеру на якій видно, що ОСОБА_1 згідний із вказаним порушенням ( а. с. 37 - 37 зворот).

Відеозапис, який доданий до відзиву на позовну заяву не підтверджує скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли спірні правовідносини публічно-правового характеру, оскільки позивач не згідний з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення ним Правил дорожнього руху України та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Позиція суду

Відповідно до вимог ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Покликання представника позивача на те, що спірної постанови позивач не отримував спростовуються відеозаписом, доданим до матеріалів справи представником відповідача, та який досліджений у судовому засіданні. На відеозаписі чітко видно, що працівник поліції вручає копію спірної постанови ОСОБА_1 .

Разом з тим, покликання представника позивача на юридичну необізнаність позивача також не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку, так як копію оскаржуваної постанови ним отримано та в ній містяться відомості про те, що він ознайомлений із правами, передбаченими ст. 268 КУпАП і строком оскарження постанови.

Проте, представник позивача в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 в період з 3 липня 2024 року по 13 липня 2024 року перебував на роботі як водій вантажного автомобіля, тобто здійснював перевезення зерна на території Львівської, Волинської та Тернопільської областей, що частково підтверджується товарно-транспортними накладними №247 від 09.07.2024 (а. с. 20) та №257 від 10.07.2024 (а. с. 21).

Отже, з метою не допущення порушення його права на захист, суд визнає, що зайнятість на роботі ОСОБА_1 як водія вантажного автомобіля, є поважною причиною пропуску строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та поновлює позивачу строк оскарження постанови.

Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) та Правил дорожнього руху (ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачем не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що диск з відеозаписом та пояснення, які додані до відзиву на позовну заяву, не підтверджують порушення позивачем вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Інші доводи учасників справи на висновки суду не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, суд вважає, що немає підстав ставити під сумнів пояснення представника позивача з цього приводу, а докази, подані відповідачем їх не спростовують. Отже, за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову, серії ЕНА №2528391 від 03 липня 2024 року, необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

Такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в ч. 3 ст. 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в такому випадку є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим у задоволенні вимоги про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною необхідно відмовити.

Висновки суду

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Узагальнюючи вищенаведене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову, серії ЕНА № 2528391 від 03.07.2024 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно позивача закрити; у задоволенні позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 , відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 9, 251, 280 КУпАП та ст. ст. 9, 72 - 74, 77, 120 - 122, 139, 222, 229, 242, 244 - 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2528391 від 03 липня 2024 року та поновити такий строк.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА № 2528391 від 03 липня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники процесу

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса місцезнаходження: площа Генерала Григоренка, 3, місто Львів, 79007.

Відповідач ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 жовтня 2024 мроку.