Справа № 420/25921/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року 21 жовтня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дiп

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06.07.2024 № 8638/03-16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 29.04.2024 року.

В обґрунтування адміністративного позивач зазначає, що Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за відсутності необхідної календарної вислуги років. Правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах ДКВС України, права на призначення пенсії за вислугу років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого та розрахованого у відповідності до норм законодавства, що регулюють засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення. Застосування лише положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ при обрахунку вислуги років для призначення пенсії особі, яка проходила службу, зокрема, в органах ДКВС України, без врахування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та ч. 4 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії її прав на пільгове пенсійне забезпечення. Вислуга років Позивача станом на дату звільнення складала у пільговому обчисленні 34 роки 02 місяці 14 днів. Таким чином, вислуга років Позивача становить більше 25 років, а тому останній має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

05.09.2024 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на адміністративний позов з огляду на який, Оскільки, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 необхідно мати вислуги 24 календарних роки і більше, а у Позивача в календарному обчислені вислуга склала 19 років 09 місяців 26 днів, прийнято рішення відмовити Позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 13 Закону № 2262 в зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років на момент звільнення зі служби. Вимога Позивача про застосування при призначенні пенсії вислуги років у календарному обчисленні не ґрунтується на нормах закону.

15.10.2024 рові від представника позивач надійшла відповідь на відзив на позов.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Відповідно до наказу начальника ДУ "Голопристанська виправна колонія (№7)" Міністерства юстиції України від 20.09.2019 р. №55/ОС, відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 , підполковника внутрішньої служби, першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за власним бажанням.

Згідно вказаного наказу, вислуга років на день звільнення 20.09.2019 року становить: у календарному обчисленні 19 років 09 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 34 роки 02 місяці 14 днів.

Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України листом від 27.06.2024 року №9628/8/1/15-24 до ГУ ПФУ в Херсонській області було надіслано пакет документів на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення від 06.07.2024 р. №8638/03-16, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з мотивів відсутності необхідної календарної вислуги років - 24 календарних років і більше.

Документи для призначення пенсії ОСОБА_1 повернуто Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону №2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом "б" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до статті 2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України наказом від 20.09.2019 за 55/ОС.

Приписами пункту "а" частини першої статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до ст.17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 №119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", (набрала чинності 19 лютого 2022 року), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в установах виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби.

З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що підпунктом "в" пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Водночас, відповідно до підпункту "в" пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній на дату звернення позивача із заявою щодо оформлення та подання необхідних документів до ГУПФУ для призначення пенсії) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року): у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Таким чином, редакція Порядку №393 до внесення змін передбачала зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ. Натомість, новою редакцією пункту 3 Порядку №393 передбачено зарахування останньої тільки для визначення розміру пенсії.

Тобто, для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року.

Позивач 29.04.2024 року звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Враховуючи те, що станом на дату звернення позивача (квітень 2024 року) із заявою щодо оформлення та подання необхідних документів до ГУПФУ для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ діяла нова редакція пункту 3 Порядку №393, відсутні підстави для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії.

Тривала бездіяльність позивача щодо звернення до пенсійного органу з метою призначення пенсії за вислугу років не є підставою для ГУ ПФУ в Херсонській області керуватися вимогами Порядку № 393 у попередній редакції, яка станом на час звернення із заявою про призначення пенсії втратила чинність більш, ніж два роки тому.

Як вбачається з матеріалів справи, вислуга років позивача станом на день звільнення 20.09.2019 року у календарному обчисленні склала 19 років 09 місяців 26 дні, що недостатньо для призначення пенсії за статтею 12 Закону №2262-ХІІ.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову, судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дiп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, буд. 6, м. Херсон, Херсонська обл., 73005, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 21.10.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо.

.