Справа № 380/9707/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 рокусправа № 380/9707/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності в наслідок професійного захворювання з 26.02.2024р. в розмірі 50% пенсії по інвалідності та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 26 лютого 2024 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі "Шахта "Межирічанська" Державного підприємства "Львіввугілля" з 01 жовтня 2022 року по 17 квітня 2024року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач протиправно не зарахував до підземного стажу за Списком №1 періоди роботи позивача з 01.10.2022 по 17.01.2024 у зв`язку з відсутністю інформації про сплату внесків роботодавцем. Крім цього, всупереч положенням абз.7 п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, в редакції, чинній на час призначення пенсії, яким передбачено, що після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії, такого перерахунку проведено не було. Позивач вважає, що такі дії відповідача порушили його право на отримання пенсії у відповідному розмірі, відтак, він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 13.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу від відповідача надійшов відзив(вх. № 39444 від 23.05.2024) у якому зазначив про безпідставність позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу позивача та до стажу роботи за Списком №1 з повним робочим днем під землею період з 01.10.2022 по 17.01.2024, оскільки згідно з «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» форми ОК-5 ОСОБА_1 за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львівугілля». Просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 26.02.2024 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 13.03.2024, в якій просив призначити пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання.

В результаті розгляду заяви рішенням №06 від 04.04.2024 позивачу призначена пенсія по інвалідності, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.

Листом від 16.04.2024 №1300-5903-8/60994 відповідач зазначив, що згідно матеріалів пенсійної справи №06 позивачу призначено пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання з 26.02.2024 по 28.02.2028. Згідно даного рішення загальний (страховий стаж) позивача при призначенні пенсії становить 47 років 2 місяці 20 днів, з яких 15 років 04 місяці 02 дні пільговий стаж за списком №1, який обчислений до 30.09.2022. Однак при призначенні пенсії не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоду роботи позивача з 01.10.2022 по 17.01.2024.

Позивач вважає такі дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо не зарахуванні до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2022 по 17.01.2024, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 у спірний період з 01.10.2022 по 17.01.2024 працював підземним електрослюсарем п`ятого розряду з повним робочим днем під землею. Оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, то відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача зазначений період до страхового стажу та стажу роботи за Списком № 1 (пільгового стажу).

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності в наслідок професійного захворювання з 26.02.2024р. в розмірі 50% пенсії по інвалідності та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 26 лютого 2024 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі "Шахта "Межирічанська" Державного підприємства "Львіввугілля" з 01 жовтня 2022 року по 17 січня 2024року.

Що стосується зарахування періоду роботи з 01.10.2022 по 17.04.2024 суд зазначає таке.

Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 20.09.2011, які наявні у матеріалах справи, позивач, ОСОБА_1 ,працював, зокрема :

- з 04.02.2002 прийнятий учнем монтажника санітарно-технічних систем та обладнання Соснівської ХСКК, з повним робочим днем;

- з 16.04.2002 звільнений з роботи за власним бажанням;

- з 19.02.2007 прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею на д. ВіТБ-ПРТБ, відряджений на курси в ЦКК гірників підземників і МПУ з відривом від роботи з 19.02.2007;

- з 19.03.2007 по 24.04 проходив практику учнем гірника підземного і МПУ на ВіТБ з повним робочим днем під землею;

- з 03.05.2007 після закінчення курсів переведений підземним гірником 3-го розряду на ПРТБ, з повним робочим днем під землею;

- з 08.02.2011 прийнятий по переводу гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею;

- з 20.09.2011 прийнятий по переводу з шахти «Зарічанська» гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею у;

- з 25.01.2012 відряджений в ЦКК на курси електрослюсарів підземних з відривом від роботи;

- з 27.04.2012 по 03.07.2012 проходив практику учнем електрослюсара підземного і МПУ на ВіТБ з повним робочим днем під землею;

- з 12.07.2012 переведений підземним електрослюсарем 4-го розряду з повним робочим днем під землею;

- з 12.03.2013 переведений електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею;

- з 21.05.2021 переведений електрослюсарем підземним 5-го розряду з повним робочим днем під землею;

- з 17.01.2024 у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, п. 2 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги згідно законодавства.

Оскільки позивач звільнений з роботи 17.01.2024 у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, п. 2 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги згідно законодавства, то суд висновує, що спірним періодом є з 01.10.2022 по 17.01.2024.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із висновком суду про задоволенням позову судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1211.20 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012; ) про визнання протиправними дій - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності в наслідок професійного захворювання з 26.02.2024р. в розмірі 50% пенсії по інвалідності.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 26 лютого 2024 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі "Шахта "Межирічанська" Державного підприємства "Львіввугілля" з 01 жовтня 2022 року по 17 січня 2024 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5 Стягнути на користь ОСОБА_1 РНОКПП ( НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області () 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна