Справа № 205/7621/24
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

07.10.2024 Єдиний унікальний номер 205/7621/24
Єдиний унікальний номер судової справи 205/7621/24
Номер провадження 2-а/205/44/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Юдіної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу № 205/7621/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: рядовий поліції 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві Поліщук Роман Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: рядовий поліції 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві Поліщук Роман Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовано тим, що 27.05.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності постановою ЕНА № 2249335 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. За змістом постанови 27.05.2027 року позивач, керуючи транспортним засобом «Infiniti Q50», НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатській, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки:

- працівник поліції будь-яких об`єктивних доказів вчинення позивачем правопорушення не надав, з доказами позивача не ознайомлював,

- постанова винесена без урахування пояснень позивача, так як при розгляді справи позивач неодноразово наголошував на тому, що подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 не перетинав, та поліцейський має надати йому для ознайомлення відповідні докази,

- у постанові місцем вчинення правопорушення зазначено вул. Набережно-Хрещатську в м. Києві, протяжність якої становить 1,73 км, тобто не зазначено адреси будь-якого будинку, розташованого на даній вулиці.

На підставі викладеного просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2249335 від 27.05.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений ним штраф у сумі 340 грн.

Ухвалою судді від 14.06.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.09.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому заперечувала проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що дії поліцейського при притягнення позивача до адміністративної відповідальності та зміст постанови відповідають вимогам законодавства. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановленим поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Надати відеозапис, на підставі якого винесено оскаржувану постанову неможливо через закінчення строку його зберігання. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Ганчевої М.А. надійшла заява, у якій просила провести судове засідання без її участі та без участі позивача, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача Дідковська Д.Ю. у відзиві просила розгляд справи проводити без її участі, у задоволенні позову відмовити.

Третя особа - рядовий поліції 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві Поліщук Р.І. про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

У ході розгляду справи встановлено, що постановою рядового поліції 1 взводу 2 роти 1 батальйону полк-1 Управління патрульної поліції в м. Києві Поліщука Р.І. серії ЕНА № 2249335 від 27.05.2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. за порушення п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, а саме 27.05.2024 року о 12 год. 23 хв. в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатській водій ОСОБА_1 , транспортним засобом «Infiniti Q50», д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (а.с.7).

29.05.2024 року позивачем сплачено штраф у розмірі 340 грн., накладений оскаржуваною постановою (а.с.10).

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення пункту 34 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг,- з накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 7 глави 1 розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами.

Згідно з абз. 54 глави 1 розділу 34 ПДР лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Частиною 1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Позивачем не надано жодного доказу протиправності постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 222 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 122 розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАП України. Відеозапис правопорушення не зберігся за закінченням 30-денного строку його зберігання, встановленого Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Позивачем не надано жодних доказів порушення поліцейським порядку розгляду справи чи відсутності складу адміністративного правопорушення. При цьому неможливість надання відеозапису, строк зберігання якого, встановлений законодавством, сплив, не може бути єдиною підставою для скасування постанови, яка винесена уповноваженою особою на підставі доказів, наявних на час розгляду справи. Окрім того, позивачем 29.05.2024 року, тобто через два дні після винесення оскаржуваної постанови, було сплачено штраф у повному обсязі, чим ОСОБА_1 фактично визнав вчинення ним адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного у сукупності суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають на покладаються на нього.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 142, 122, 245-247, 251, 258, 2654, 2791, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа: рядовий поліції 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві Поліщук Роман Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі.

Судові витрати ОСОБА_1 покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко