Справа № 466/9595/24
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9595/24
Провадження № 2-а/466/149/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Невойт П.С.

секретар с/з Пукшина А.В.,

справа № 466/9595/24,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації м. Львова про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова з адміністративним позовом до Шевченківської районної адміністрації м. Львова та просить суд визнати протиправною і скасувати постанову №17/18 від 12.09.2024 року, винесену Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою № 17/18 від 12.09.2024 року адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Як вбачається із постанови № 17/18, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №227512 від 31.07.2024 року складеного відносно позивача зазначено, що ОСОБА_1 31.07.2024 року о 08 год. 20 хв. здійснила продаж алкогольного напою «медовухи «Медова» 0,5 л, 40%, чим порушила Розпорядження № 119 від 19.04.2023 «Про заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових на території Львівської міської територіальної громади на період дії правового режиму воєнного стану», як наслідок вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.156 КУпАП. Позивач не погоджуючись із постановою вимушена звернутись до суду, оскільки 27.07.2024 року вступив в законну силу Закон України №3817-ІХ від 18.06.2024 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до п. 29 Розділу XIII. Перехідних положень, Закону України №3817-ІХ від 18.06.2024 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», з дня набрання чинності цим Законом раніше встановлені сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями (військовими адміністраціями) обмеження щодо заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, на територіях, на яких не ведуться бойові дії, або на територіях, які не є тимчасово окупованими Російською Федерацією, втрачають чинність, крім обмежень на час комендантської години, які зберігаються до затвердження Кабінетом Міністрів України порядку встановлення обласними державними адміністраціями (обласними військовими адміністраціями) заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений період доби під час дії воєнного стану.

Враховуючи наведене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №17/18 від 12.09.2024 року, винесену Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою 24.09.2024 року суд прийняв адміністративну позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства.

Позивач в судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи.

Від відповідача - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради поступив відзив на позовну заяву в якому він просить розглядати справу за відсутності сторони відповідача, в задоволенні позову відмовити з мотивів викладених у відзиві.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Із змісту ст.5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Постановою № 17/18 від 12.09.2024 року адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Як вбачається із постанови № 17/18, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №227512 від 31.07.2024 року, складеного відносно позивача зазначено, що ОСОБА_1 працюючи продавцем ФОП ОСОБА_2 магазин "Сяйво", 31.07.2024 року о 08 год. 20 хв. здійснила продаж алкогольного напою «медовухи «Медова» 0,5 л, 40%, чим порушила Розпорядження № 119 від 19.04.2023 «Про заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових на території Львівської міської територіальної громади на період дії правового режиму воєнного стану», як наслідок вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідност. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п. 1 ст. 247 КпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі, зокрема, алкогольними напоями на території забороненій законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, тощо.

Відповідно до п. 29 Розділу XIII. Перехідних положень, Закону України №3817-ІХ від 18.06.2024 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», з дня набрання чинності цим Законом раніше встановлені сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями (військовими адміністраціями) обмеження щодо заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, на територіях, на яких не ведуться бойові дії, або на територіях, які не є тимчасово окупованими Російською Федерацією, втрачають чинність, крім обмежень на час комендантської години, які зберігаються до затвердження Кабінетом Міністрів України порядку встановлення обласними державними адміністраціями (обласними військовими адміністраціями) заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений період доби під час дії воєнного стану.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено правовий режим воєнного стану. Даний правовий режим неодноразово було продовжено, що являється загальновідомим фактом та не потребує доказування.

Згідно Наказу Львівської обласної військової адміністрації №225/22 від 19.10.2022 "Про внесення змін до наказу начальника обласної військової адміністрації від 25.02.2022 № 1/22", комендантська година у Львівській області діє із 00 годин 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.156 КУпАП настає лише після порушенні працівником підприємства (організації) правил торгівлі, зокрема, алкогольними напоями на території та в період заборонені законом. Однак станом на 08:20 год. 31.07.2024 року день коли позивач здійснила продаж алкоголю, набрав чинності та діяв Закон України №3817-ІХ від 18.06.2024 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», відповідно до п. 29 Розділу XIII. Перехідних положень, якого з дня набрання чинності цим Законом раніше встановлені сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями (військовими адміністраціями) обмеження щодо заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, на територіях, на яких не ведуться бойові дії, або на територіях, які не є тимчасово окупованими Російською Федерацією, втрачають чинність, крім обмежень на час комендантської години, які зберігаються до затвердження Кабінетом Міністрів України порядку встановлення обласними державними адміністраціями (обласними військовими адміністраціями) заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений період доби під час дії воєнного стану.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 ст. 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч.2 ст.77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Як свідчать матеріали справи, у протоколі зазначено, що позивач здійснила продаж алкогольного напою і порушила Розпорядження № 119 від 19.04.2023 «Про заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових на території Львівської міської територіальної громади на період дії правового режиму воєнного стану».

Разом з тим, заборони, визначені розпорядженням № 119 від 19.04.2023 «Про заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових на території Львівської міської територіальної громади на період дії правового режиму воєнного стану», втратили чинність, в силу вимог Закону №3817-ІХ, а саме: п.29 Розділу XIII. Перехідних положень, Закону України №3817-ІХ від 18.06.2024 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який вступив в законну силу 27.07.2024 року, т.я. такий має вищу юридичну силу. Тобто заборона продажу алкогольних напоїв станом на 08:20 год. 31.07.2024 року є нечинною, а тому посилання на підзаконний акт, розпорядження № 119 від 19.04.2023, є не припустимим.

Стаття 156 КУпАП, є бланкетною, тому при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, статті, частини статті, пункту чи підпункту, яким встановлюються відповідні правила, які порушено особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Тоді, як у постанові в порушенні вимог ст.283 КУпАП, крім посилання на ч.2 ст.156 КУпАП, не зазначено будь-якого нормативного правового акту щодо заборони продажу алкоголю, поза межами комендантської години, який би діяв станом на 31.07.2024 року.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що постанова адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради №17/18 від 12.09.2024 року, не містять посилань на нормативно правовий акт, який забороняє продаж алкоголю поза межами комендантської години, а тому постанова №17/18 від 12.09.2024 року про накладення стягнення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, представником відповідача на їх спростування не надано жодних доказів, тому суд, приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Положенням ч.1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. на користь держави, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України вказані судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 8, 9, 19, 72-77, 211, 241-246, 132, 139, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації м.Львова про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову №17/18 від 12.09.2024 року, винесену Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі - 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради , місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11.

Повний текст рішення складений 09.10.2024.

Суддя П. С. Невойт