Справа № 440/12441/24
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 жовтня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/12441/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення суми пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості із розрахованої компенсації втрати частини доходів в сумі 100 120,33 грн., у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, яка була нарахована та виплачена на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/3562/19, починаючи з 01.01.2014 по листопад 2022 року.

Позов обґрунтований тим, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/168/23 відповідачем здійснено розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/3562/19, починаючи з 01.01.2014 по листопад 2022 року, у розмірі 100120,33 грн. Однак листами ГУ ПФУ в Полтавській області від 17.07.2023 та від 28.02.2024 вказано, що виплата коштів на виконання судового рішення здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Не погоджуючись з діями відповідача щодо не виплати компенсації в сумі 100120,33 грн, що нарахована на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року у справі №440/168/23, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, окрім іншого, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про те, чи належить вказаний позов розглядати за правилами адміністративного судочинства, слід звернути увагу на наступне.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року у справі №440/168/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/3562/19, починаючи з 01.01.2014 по листопад 2022 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.02.2024 на звернення позивача повідомлено, що виплата коштів на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше особами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких однієї із сторін є суб`єкт владних повноважень, наділений можливістю владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів.

Разом з цим, як визначено частиною першою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

В силу частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 8 статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Положеннями статті 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що КАС України передбачає такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України), оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, вчинених при примусовому виконанні рішення суду (стаття 287 КАС України).

Таким чином, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів суд встановив, що цей спір фактично пов`язаний з протиправним, як на думку ініціатора звернення, невиконанням відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №440/168/23 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити позивачу суми компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії після її нарахування.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду, що містяться в постановах від 26 травня 2020 року у справі №522/5265/17, від 24 вересня 2020 року у справі №640/15623/19.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про стягнення з ГУ ПФУ в Полтавській області заборгованості компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/3562/19, починаючи з 01.01.2014 по листопад 2022 року, у розмірі 100120,33 грн., позивач фактично оскаржує бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області, що мала місце під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №440/168/23.

Таким чином, оскаржувана бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області, яка допущена на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №440/168/23, може бути оскаржена відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, вчинених (допущених) на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених (допущених) суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів з дня її отримання.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №355/1648/15-а.

У спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а та від 30 березня 2021 року у справі №580/3376/20.

Підсумовуючи вищенаведене, є підстави стверджувати, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Суд наголошує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному та безпосередньому виконанню і для цього не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, або ж порядку в порядку статті 382 КАС України з метою судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов з вимоги про стягнення заборгованості на виконання судового рішення в новому позові.

Така позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22 серпня 2019 року у справі №522/10140/17.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18 зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Оскільки для захисту порушених прав позивач має звернутись до суду із заявами в порядку статтей 382, 383 КАС України у справі №440/168/23, а не з новим позовом, суд дійшов висновку, що поданий ОСОБА_1 позов не підлягає розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч.5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Таким чином, повторне звернення позивачем з вказаними позовними вимогами не допускається.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 19, 170, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення суми пенсії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва