Справа № 160/23029/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сластьон А.О., за участі: секретаря судового засідання Ткач Д.М., за участі: представника позивача - Бондарєвої В.В., представника відповідача - Голдовської В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, співвідповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -
Суть спору: 23 серпня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить:
- скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №041651 від 14.08.2024 року, видану виконуючим обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справ призначено на 26.09.2024.
23 серпня 2024 року одночасно з позовною заявою канцелярією суду зареєстровано заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом шляхом зупинення стягнення штрафу органами державної виконавчої служби на підставі постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №041651 від 14 серпня 2024 року до набрання чинності рішенням суду.
26 серпня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення.
25 вересня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (надалі Закон №2344-III) обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок із забезпечення, а водія обов`язок щодо пред`явлення для перевірки відповідних документів.
26.09.2024 протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 10.10.2024 у зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання.
01 жовтня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача стверджує, що рейдова перевірка здійснювалася в межах кар`єру, а не на Північному шосе, як зазначено в Акті. Також, посилається на те, що товарно-транспортна накладна може бути складена та надана водієві (перевізнику) в будь-який момент до початку рейсу (перевезення). На момент перевірки рейс не було розпочато в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт».
10.10.2024 в судове засідання з`явився представник позивача. Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідач в судове засідання не з`явився, явку свого уповноваженого представника не забезпечив.
Протокольною ухвалою суду від 10.10.2024 судове засідання відкладено на 17.10.2024 для забезпечення представнику позивача можливості надання флешнакопичувача, на якому міститься відеозапис здійснення рейдової перевірки.
15.10.2024 представником через канцелярію надано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
В судове засідання, призначене на 17.10.2024, з`явилися представники позивача та відповідача, надали свої пояснення по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) є власником транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «DAF», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 .
19 червня 2024 під час здійснення рейдової перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки, як зазначено в Акті №АР009450 проведення рейдової перевірки, на ділянці дороги м. Запоріжжя, Північне Шосе, для здійснення перевірки документів було зупинено вантажний автомобіль марки «DAF» , номерний знак НОМЕР_4 .
Водієм транспортного засобу зазначений ОСОБА_2 . Документ, що засвідчує особу, - посвідчення водія НОМЕР_5 .
19 червня 2024 року Відповідачем складено Акт №АР009450 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (надалі Акт №АР009450).
Як вбачається з Акта №АР009450, уповноваженою особою відповідача виявлено порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, а саме: під час перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія оформленою товарно-транспортною накладною або іншим визначеним документом на вантаж, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
14 серпня 2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №041651 від 14 серпня 2024 року.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова складена у зв`язку із незабезпеченням перевізником наявності товарно-транспортної накладної на час здійснення перевезення.
Натомість, позивач вказує на численні порушення вимог законодавства, допущені відповідачем під час проведення рейдової перевірки, що зумовлює протиправність складених за результатами такої перевірки Акта та, відповідно, оскаржуваної постанови.
Згідно ч 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року №2344-III (Закон №2344-III).
Частиною 17 ст. 6 Закону №2344-ІІІ встановлено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
За визначенням уст. 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 №422 затверджено Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів(надалі Порядок №422).
Відповідно до п. 2 Порядку №422 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (п. 14 Порядку №422).
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі Порядок №1567).
Згідно з пунктом 2 Порядку №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Тобто, вказаний перелік не є вичерпним, і при необхідності під час перевірки можуть бути витребувані інші документи, передбачені чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону №2344-ІІІ, водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363 (далі - Правила), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Згідно пункту 11.1 Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що водій транспортного засобу, повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам товарно-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж.
При цьому, обов`язку надання документів щодо предмета перевірки кореспондується обов`язок суб`єкта владних повноважень дотримуватися своїх власних процедур. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Позовні вимоги обґрунтовуються допущенням відповідачем численних порушень закону як під час проведення рейдової перевірки, так і під час розгляду адміністративних матеріалів та винесення оскаржуваної постанови.
З цього приводу суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4 Порядку №1567, рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Згідно п.10 Порядку №422, під час звернення до водія посадова особа зобов`язана привітатися, назвати свою посаду і прізвище, пред`явити службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) та повідомити про причину зупинення транспортного засобу.
Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису проведення рейдової перевірки в спірних правовідносинах, посадова особа Укртрансбезпеки не пред`явила водію транспортного засобу направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) та не повідомила про причину зупинення транспортного засобу.
В щотижневому графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) на території Запорізької області у період з 17.06.2024 по 23.06.2024 в якості місця перевірки зазначено: окремо визначені ділянки дороги, маршрути руху, автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місця здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на території Запорізької області.
В наявному в матеріалах справи направленні на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 17.06.2024 №НР001867 зазначено, що перевірка проводиться в м. Запоріжжя, Запорізький район, Вільнянський район.
Натомість, в Акті №АР009450 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в якості місця перевірки зазначено м. Запоріжжя, Північне шосе.
Натомість, як встановлено в ході судового розгляду, в тому числі під час дослідження наданого представником позивача відеозапису проведення рейдової перевірки, зазначене в Акті №АР0009450 місце перевірки не відповідає фактичному місцю перевірки.
Так, в судовому засіданні з`ясовано, що рейдова перевірка здійснювалася на території підприємства кар`єру, на прилеглій до Північного шосе дорозі та до виїзду транспортного засобу на автомобільну дорогу Північне шосе, що не відповідає зазначеному в Акті місцю перевірки.
Зазначені обставини були встановлені судом під час дослідження наданого представником позивача відеозапису проведення рейдової перевірки та на підставі координат локації кар`єру ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління» з google карт.
Щодо допущених відповідачем порушень під час здійснення відеофіксації проведення рейдової перевірки.
Наказом Міністерства інфраструктури України 09 серпня 2022 №590 затверджено Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі Порядок №590).
Відповідно до п. 1 Порядку №590, зазначений Порядок регулює застосування, зберігання, видачу, приймання (повернення) засобів фото- і відеофіксації, доступу до фото- і відеозаписів посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення їхніх повноважень, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої за допомогою засобів фото- і відеофіксації.
Застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Укртрансбезпеки здійснюється під час: 1) планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (п.3 Порядку №590).
Портативний відеореєстратор, як правило, закріплюється на форменому одязі посадової особи Укртрансбезпеки або іншим способом, який забезпечує ефективну та якісну відеозйомку заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку (п. 4 Порядку №590).
Відповідно до п. 5 Порядку №590, портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).
Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час: 1) рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами.
Згідно з п. 6 Порядку №590, посадова особа Укртрансбезпеки, яка застосовує портативний відеореєстратор інформує осіб, відносно яких проводиться фото- і відеофіксація.
Посадовим особам Укртрансбезпеки забороняється, серед іншого, примусове вимкнення/відключення відеокамери портативного відеореєстратора під час здійснення повноважень, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.
З системного аналізу Порядку №590 вбачається, що відеофіксація рейдової перевірки повинна здійснюватися безперервно, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).
Натомість, з наявного в матеріалах справи відеозапису з портативного відеореєстратора старшого державного інспектора Рибалки Г.Л. вбачається, що посадовою особою Укртрансбезпеки порушено вимоги п. 5 Порядку №590 в частині здійснення безперервної відеофіксації проведення рейдової перевірки.
Зокрема, ведення відеофіксації здійснювалося лише частково, вибірково.
Зазначене порушення є, на думку суду, істотним та таким, що позбавило самого відповідача спростувати доводи, наведені позивачем у його позовній заяві та відповіді на відзив.
Зокрема, в позовній заяві та відповіді на відзив представник позивача зазначив, що водій до складання посадовою особою Укртрансбезпеки Акта про порушення №АР009450 повідомив останнього про те, що товарно-транспортна накладна перебуває в стані підготовки та водій чекає на неї, при цьому, виїзд за межі підприємства кар`єру ще не здійснено.
Також, в судовому засіданні представник позивача надав пояснення з приводу того, що товарно-транспортна накладна була передана водію до моменту складення посадовою особою Укртрансбезпеки Акта №АР009450, проте, останнім зазначена товарно-транспортна накладна не взята до уваги.
Представник відповідача не зміг спростувати зазначені обставини в судовому засіданні з підстав того, що відеофіксація процесу перевірки здійснювалася лише частково (вибірково).
Додатково суд звернув увагу на те, що водій не був проінформований посадовою особою Укртрансбезпеки, яка застосовує портативний відеореєстратор, про проведення відеофіксації рейдової перевірки. Також, водій не був проінформований про те, що відносно перевізника складається Акт №АР009450.
Про зазначені вище порушення Порядку №590 та Порядку №422 представник позивача повідомляв відповідача під час розгляду Акта №АР0009450. Проте, зазначені обставини не було взято відповідачем до уваги під час винесення оскаржуваної постанови.
Судом встановлено, що 23.07.2024 представником позивача на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті в Дніпропетровській області було направлено заперечення на Акт №АР009450 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.06.2024.
12.08.2024 представником позивача надіслано на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті скаргу на дії старшого державного інспектора відділу державного нагляду (контрою) у Запорізькій області під час зупинення транспортного засобу та складання Акта №АР009450.
Законом України «Про адміністративну процедуру» регулюються відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.
Статтею 4 Закону України «Про адміністративну процедуру» визначено принципи адміністративної процедури, серед яких зазначено наступні: верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності;обґрунтованість; безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; добросовісність і розсудливість; пропорційність; ефективність; гарантування ефективних засобів правового захисту.
Відповідно до частин 1-3 ст. 8 Закону «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи.
Натомість, відповідач під час розгляду адміністративних матеріалів не надав оцінки допущеним під час рейдової перевірки процедурним порушенням та неповно встановив обставини справи.
На думку суду, встановлені під час судового розгляду справи порушення, допущені відповідачем під час проведення рейдової перевірки та порушення принципів адміністративної процедури під час розгляду адміністративних матеріалів, мають наслідком визнання постанови, прийнятої за результатами такої перевірки, протиправною.
Задовольняючи позовні вимоги, суд керується також ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, рішенням суду у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передьбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якшо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.
Суд погоджується з тим висновком, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державногь органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, співвідповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.
2. Скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №041651 від 14.08.2024, видану Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.
Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 жовтня 2024 року.

Суддя А.О. Сластьон

Рішення не набрало законної сили