Справа № 308/14951/24
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді - Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка Ігор Михайлович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка Ігор Михайлович, звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 28.08.2024 р. відносно позивача складено оспорювану постанову серії ЕНА №2927736. Дана постанова є незаконною, свавільною, безпідставною та не обґрунтованою. Згідно даної постанови ніби позивач 28.08.2024 р. о 09.03 год. керував в м. Ужгороді по вул. Швабська,12Б, транспортним засобом не пристебнутим, не маючи чинного полюса ОЦСВНТЗ та будучи позбавленим права керування, чим ніби порушив п.2.1.а ПДР. Однак, дане не відповідає дійсності.

Так, в дійсності позивач 28.08.2024 р. о 09.03 год. не керував в м. Ужгороді по вул. Швабська,12Б, транспортним засобом не пристебнутим, не маючи чинного полюса ОЦСВНТЗ та будучи позбавленим права керування, таким чином позивач не порушив п.2.1.а ПДР. Як доказ поліцейський у оспорюваній постанові у графі 7 не зазначив жоден доказ, який би підтвердив порушення позивачем ПДР. Отже, порушення ніби допущені позивачем зазначені поліцейським без жодних доказів, тобто є виключно припущеннями. Так в дійсності 28.08.2024 р. близько 09 години, коли ОСОБА_1 знаходився поруч із автомобілем і побачив поліцейських, то він намагався втекти від них, оскільки його останні контакти з ними призвели до того, що він був доставлений до ТЦК, де провів три доби та був згодом відпущений. Поліцейські силою затримали ОСОБА_1 , однак жодного процесуального документа з приводу його затримання не винесли, чим порушили його право на свободу та особисту недоторканність (недокументоване затримання). Після години складання протоколів про адмінправопорушення його продовжили утримувати та знову відвезли до ТЦК, де ще його протримали значний час та відпустили без складання жодних документів. Також ОСОБА_1 не роз`яснили належним чином, про який огляд іде мова. Він вважав, що його знову хочуть доставити до ТЦК для проходження медичного огляду ВЛК, а тому відмовлявся від такого.

Поліцейськими ОСОБА_1 не були роз`ясненні належним чином права особи, якої затримано та відносно якої складено адміністративні матеріали. ОСОБА_1 не було забезпечено адвокатом з БВПД як особу яку фактично було затримано. Поліцейськими у ОСОБА_1 було відібрано особистий мобільний телефон, при цьому не було складено жодного документу з цього приводу. ОСОБА_1 як вбачається з відеозапису неодноразово просив зв`язатися з його адвокатом, оскільки він потребував права на захист та його допомоги, поліцейські такі заяви ігнорували, і тільки під кінець складання адмінматеріалів повернули йому його мобільний телефон, але не дочекавшись його контакту з адвокатом склали адмінматеріали, де особисто поліцейським написано від руки, що він відмовляється від підписання адмінматеріалів. При цьому, вбачається з відеозапису, що ОСОБА_1 саме з цього питання хотів зв`язатися із адвокатом, щоб з`ясувати чи може він підписувати ці документи, тобто поліцейські не належним чином виконували покладенні на них законом обов`язки, чим порушили права ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 28.08.2024 р. серія ЕНА №№2927736, винесену відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.09.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який вважає вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Так, 28.08.2024 року під час несення служби екіпажем патрульної поліції на території міста Ужгород було виявлено транспортний засіб марки Opel Vectra з державним номерним знаком НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 водій якого, був не пристебнутий засобами пасивної безпеки, не користувався ременем безпеки, не мав чинного полісу ОСЦПВВНТЗ та був позбавлений права керування транспортним засобом. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіль було зупинено, водієм вищевказаного автомобіля виявився ОСОБА_1 , який після повної зупинки транспортного засобу намагався втекти від працівників поліції. Наздогнавши позивача, інспектор представився належним чином, назвав причини та підставу зупинки згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та попросив надати документи передбачені п. 2 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію». Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог пунктів 2.3.в (керування ТЗ будучи не пристебнутим ременем безпеки), 2.1.а (обов`язок мати при собі посвідчення водія відповідної категорії), 2.1.ґ (обов`язок мати при собі поліс страхування цивільної відповідальності) ПДР України. Відповідальність вказані правопорушення передбачена ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч.1 ст. 126 КУАП. Відповідно до ст. 36 КУпАП - особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Таким чином, Інспектором було прийнято рішення про об`єднання вказаних правопорушень та складання адміністративних матеріалів щодо позивача за правопорушення, яке передбачає найбільш сувору відповідальність. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Інспектор виніс постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 20 400 грн., що дорівнює 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію. Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. До відзиву долучено також відеозапис. У зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовної заяви про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в повному обсязі.

03.10.2024 представник позивача подав додаткові пояснення до позовної заяви, згідно з яких на підтвердження своїх доводів про неодноразові спроби протиправно доставити до РТЦК ОСОБА_1 працівниками поліції, надають відеозапис таких дій. Звертають увагу суду, що їхні доводи та позовні вимоги щодо відсутності доказів у відповідачів ніби не пристебнутості паском безпеки ОСОБА_1 , так і не були спростовані відповідачем, а тому позов є обґрунтованим. На відеофайлі, долученому поліцейськими, є розмова, де вони один в одного питають чи видно, чи хтось у машині пристебнутий. Але, їдучи позаду машини, такого не можна побачити, також на відеозаписі чутно, що вони, їдучи на службовому автомобілі, просто моніторять та перевіряють осіб по своїй базі даних, а потім фактично шукають надумані підстави для зупинки автомобілів. Просить долучити відеозаписи та дослідити їх. Звертає увагу суду, що після складання оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 знову був доставлений поліцейськими до РТКЦ, де провів цілий день.

04.10.2024 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, виклик позивача для допиту у судове засідання. Поряд з цим, згідно зі ст. 216 КАС України якщо сторона, третя особа, їхні представники заявляють, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, вони за їхньою згодою можуть бути допитані як свідки згідно зі статтями 212-214 цього Кодексу. Таких даних суду не надано, сторони у судове засідання не з`явились, що суд розцінює як непідтримання клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить здійснювати розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

У зв`язку з неявкою сторін суд розглядає справу на наявними матеріалами.

У зв`язку із розглядом справи без участі сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2927736, 28.08.2024 року о 09:03 в м. Ужгород, вул. Швабська, 12Б, водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, не маючи чинного полісу ОЦСВНТЗ та будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом. Вказано про порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП. У графах про ознайомлення з правами, отримання постанови міститься відмітка про відмову від підпису. Вказано про надіслання постанови рекомендованим листом вих. №5659 від 29.08.2024.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся із даним позовом в суд.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. В пункті 1.3. Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно п.1.9.ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Диспозицією ч.5 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно зі ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. ст. 276, 280, 283 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП.

Згідно із оскаржуваною постановою розгляд справи відбувся 28.08.2024 о 09.59 год. в м. Ужгород, вул. Швабська, 12Б, Закарпатська область.

Представником відповідача до матеріалів справи разом з відзивом на позов долучено відомості про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування на транспортний засіб № НОМЕР_1 від 28.08.2024 - не знайдено, постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2024 у справі №308/4653/24 та від 08.02.2024 у справі №308/1632/24 про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, рапорт М.Матлах від 29.08.2024 про притягнення до ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КупАП, на підставі ст. 36 КУпАП їх об`єднання та винесення даної постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП, фіксація велась на нагрудну камеру поліцейського БК 471216 та БК 471221, відеозапис з місця події, який був досліджений судом.

Відповідно до відеозапису, доданого до відзиву з відеореєстратора, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, без чинного полісу страхування, без користування ременем безпеки. Окрім цього, позивачу інспектором поліції було повідомлено про розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснено його права, а також, пункт ПДР, який ним порушено, а також статтю, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху та після закінчення розгляду справи ознайомлено із змістом постанови та роз`яснено право на її оскарження.

Разом з тим, позивач просив дозволу інспектора зателефонувати адвокату, інспектор декілька разів наголосив позивачу, що це його право і він може скористатися ним. Після того як позивач поспілкувався по телефону, повідомив інспектору, що відмовляється від отримання постанови та від підпису. Згідно з даними постанови таку надіслано рекомендованим листом №5659 від 29.08.2024.

Зазначений відеозапис та подані докази, долучені до відзиву на позов, повністю спростовують доводи позивача, викладені у позові.

Окрім цього, представник позивача посилається на незаконність затримання працівниками правоохорних органів позивача з метою відвезення в ТЦК. Суд зазначає, що незаконність затримання не є предметом оскарження у даній справі. Відеозапис, доданий представником позивача до матеріалів справи, стосується іншого часу та іншої події.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис, суд приходить до висновку, що такий містять дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, відтак, вказані докази є належними та допустимими в розумінні КАС України і враховується судом при розгляді даної справи.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим позовні вимоги до задоволення не підлягають, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 76, 77, 90, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Шкорка Ігор Михайлович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, юридична адреса: 03048, вул. Федора Ернеста, м. Київ).

Повне рішення виготовлено 22.10.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда