Справа № 380/10453/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 рокусправа № 380/10453/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.04.2024 №53, щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.08.2022 по 25.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» і зарахуванні заробітку за вказаний період та призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.08.2022 по 25.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» і зарахувати заробіток за вказаний період та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2024 року (дня звернення).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що факт не зарахування сум страхових внесків, сплачених із заробітної плати, за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу періоду роботи на Відокремленому підрозділі Шахта «Лісова» ДП Львіввугілля з 01.08.2022 по 25.03.2024 та призначенні пільгової пенсії за віком.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладена у відзиві на позовну заяву (вх.№41031 від 30.05.2024), у якому представник щодо задоволення позову заперечила та вказала, що період роботи позивача з 01.08.2022 по 25.03.2024 не зараховано до страхового стажу, у зв?язку із відсутністю відомостей про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», тому заробітна плата за цей період також не підлягає до зарахування. Оскільки, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виникає у чоловіків за наявності не менше 20 років стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у позивача відсутнє право на призначення такої пенсії.

Також представник відповідача зазначила, що Позивач звернувся 01.04.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Порядком №22-1 передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера. Заява позивача від 01.04.2024 про призначення пенсії була розглянута Відповідачем-2 за принципом екстериторіальності, відповідно до Порядку №22-1 та винесено рішення від 08.04.2024 №53 про відмову у призначенні пенсії у зв?язку з відсутністю пільгового стажу. У заявлених правовідносинах Головне управління лише виконало функції з прийняття заяви та документів про призначення пенсії. Безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивача про призначення пенсії, обчислення стажу та прийняття акта владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення здійснив Відповідач-2. Головне управління приймаючи заяву позивача про призначення пенсії, не допустило порушення заявленого права позивача на призначення пенсії та діяло відповідно до норм Порядку №22-1. Такі дії безпосередньо не порушують заявлене право позивача на пенсію. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена ним у постанові від 07.07.2022 у справі №160/2743/21 після прийняття рішення за результатами розгляду звернення неправомірність окремих дій чи бездіяльності цього суб?єкта владних повноважень під час розгляду звернення не може бути предметом окремого позову. Отже належним відповідачем є така особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб?єктивні права, свободи чи інтереси позивача та за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред?явленим позовом за наявності даних про те, що обов?язок виконати вимоги позивача належить іншій особі належному відповідачеві. Відтак належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб?єктом відповідного правовідношення. Головне управління є самостійною юридичною особою та не несе відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність інших територіальних органів Пенсійного фонду, а тому не є належним відповідачем у даній справі.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладена у відзиві на позовну заяву (вх.№41659 від 31.05.2024), у якому представник щодо задоволення позову заперечив та вказав, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 є наявність 20-річного стажу на провідних професіях або 25-річного стажу на підземних роботах. Розглянувши надані разом із заявою документи Позивача, Головним управлінням було встановлено, що загальний страховий стаж Позивача складає 39 років 01 місяць, стаж роботи за Списком № 1 18 років 11 місяців 25 дні, з яких стаж на провідних професіях - 18 років 08 місяців 23 дні, навчання за фахом - 03 місяців 02 дні. У зв`язку з відсутністю у Позивача 20-річного стажу на провідних професіях, рішенням Головного управління № 53 від 08.04.2024 Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Представник відповідача вказав, що відповідно до рішення Головного управління № 53 від 08.04.2024 до страхового стажу Позивача не були зараховані наступні періоди: - період навчання з 10.08.2000 по 10.06.2004 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 24.05.2003, оскільки , оскільки запис про навчання внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та відсутня сканована копія диплому - з 01.08.2022 по 25.03.2024, оскільки відсутня сплата внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу На момент роботи Позивача у зазначені періоди порядок заповнення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 (надалі Інструкція № 58). Відповідно до п. 2.19 Інструкції № 58 2.19. До трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, запис про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо).

Передбачений цим пунктом запис, на думку відповідача, вноситься до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві. В порушення зазначених положень законодавства, у трудову книжку Позивача перед занесенням відомостей про роботу не було внесено відомості про навчання. Також, Позивачем не було надано копію диплому. Відтак, враховуючи викладене, Головне управління не мало правових підстав для зарахування періоду навчання Позивача з 10.08.2000 по 10.06.2004 до страхового стажу у зв`язку з порушенням законодавства про ведення трудових книжок. Період роботи Позивача з 01.08.2022 по 25.03.2024 не було зараховано до страхового стажу у зв`язку з відсутністю в системі персоніфікованого обліку відомостей про сплату за Позивача страхових внесків.

Ухвалою судді від 20.05.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 24 травня 2003 року), ОСОБА_1 працював повний робочий день на Відокремленому підрозділі Шахта «Межирічанська» ДП Львіввугілля та:

- за період з 26.05.2003 по 04.07.2003 виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - учень гірника підземного, гірник підземний практика;

- за період з 14.07.2003 по 20.08.2003 (00 р.01м. 07 дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - гірник підземний;

- за період з 15.01.2004 по 19.02.2004 (00 р.01м. 05 дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - учень гірника підземного-практика;

- за період з 26.02.2004 по 02.04.2004 (00 р.01м. 07 дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - гірник підземний-практика;

- за період з 19.04.2004 по 20.12.2004 (00 р.08м. 02 дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - гірник підземний;

- за період з 08.02.2005 по 10.04.2005 (00 р.02м. 03 дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - учень гірника очисного забою підземний практика;

- за період з 18.04.2005 по 02.04.2007 (01 р. 11м. 15 дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - учень гірника очисного забою підземний практика;

- за період з 29.05.2007 по 06.08.2007 (01 р.02м. 08дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - учень машиніста гірничих виїмкових машин-практика;

- за період з 10.08.2007 по 09.06.2009 (01 р.10м. 00дн) виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією - машиніст гірничих виїмкових машин.

Також у відповідності до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 24 травня 2003 року), ОСОБА_1 працював повний робочий день на Відокремленому підрозділі Шахта «Лісова» ДП Львіввугілля та:

- за період з 10.06.2009 по 02.08.2016 (07 р. 01м. 23 дн) виконував гірничі роботи в шахті за професією машиніста гірничих виїмкових машин дільниці з видобутку вугілля, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах;

- за період з 03.08.2016 по 25.03.2024 (07 р. 07м. 23 дн) виконував гірничі роботи в шахті за професією машиніста гірничих виїмкових машин дільниці з видобутку вугілля, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах.

01.04.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №53 від 08.04.2024 відмовлено позивачу в призначенні пенсії.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що вік заявника 39 років 01 місяць. Страховий стаж особи становить 18 років 05 місяців 26 днів. Страховий стаж з урахуванням кратності становить 37 років 05 місяців 26 днів. Пільговий стаж особи становить 18 років 11 місяців 25 днів, в тому числі: стаж роботи підземні, провідні професії (20) 18 років 08 місяців 23 дні; навчання за фахом 00 років 03 місяці 23 днів; пільговий стаж роботи підземні, професії за пост.№202 (25) 01 рік 00 місяців 09 днів.

До страхового стажу позивача не були зараховані наступні періоди:

- період навчання з 10.08.2000 по 10.06.2004 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 24.05.2003, оскільки запис про навчання внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та відсутня сканована копія диплому;

- з 01.08.2022 по 25.03.2024, оскільки відсутня сплата внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Вважаючи відмову відповідача в зарахуванні до страхового та пільгового страхового стажу за Списком №1 періоду роботи у Відокремленому підрозділі Шахта «Лісова» ДП Львіввугілля з 01.08.2022 по 25.03.2024 та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України №1058-IV).

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно абзацу 1 пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Як встановив суд, період роботи позивача з 01.08.2022 по 25.03.2024 на Відокремленому підрозділі Шахта «Лісова» ДП Львіввугілля відповідач не зарахував до страхового та пільгового стажу за Списком №1, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні дані щодо сплати підприємством страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи оцінку таким мотивам відповідача, суд враховує таке.

Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV страхові внески це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності вказаним Законом.

Згідно із статтею 20 Закону України №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд вказує на те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд погоджується із аргументами позивача про те, що внаслідок невиконання Відокремленим підрозділом Шахта «Лісова» ДП Львіввугілля обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України вона позбавлена належної соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 01.08.2022 по 25.03.2024 не є підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.08.2022 по 25.03.2024 у Відокремленому підрозділі Шахта «Лісова» ДП Львіввугілля.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

Суд звертає увагу, що органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Тому наявність сумнівів у відповідача може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації щодо сплати страхових внесків страхувальником у період роботи позивача з 01.08.2022 по 25.03.2024 не є підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоду його роботи, оскільки позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верхового Суду 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі №482/437/17, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 23.03.2020 у справі № 535/1031/16-а та від 09.10.2020 у справі №341/460/17.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд доходить висновку про те, що підстави для відмови у зарахуванні позивачу до страхового стажу періоду його роботи з 01.08.2022 по 25.03.2024, зазначені в оскаржуваному рішенні, є надуманими, не відповідають фактичним обставинам цієї справи, що свідчить про необґрунтованість оскаржуваного рішення в цій частині.

Разом з тим, як видно з іншої частини оскаржуваного рішення відповідача, за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання позивача з 10.08.2000 по 10.06.2004 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 24.05.2003, оскільки запис про навчання внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та відсутня сканована копія диплому.

Суд звертає увагу на те, що позивач у прохальній частині позовної заяви просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.04.2024 №53 в цілому (включаючи й частину щодо не зарахування до страхового стажу періоду навчання з 10.08.2000 по 10.06.2004). Водночас позивачем жодним чином не обґрунтовується протиправність рішення відповідача в цій частині.

Таким чином, оскільки питання не зарахування вищевказаного періоду до страхового стажу позивача в межах даної адміністративної справи не є спірним, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.04.2024 №53 в частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання з 10.08.2000 по 10.06.2004 скасуванню не підлягає.

Попри це суд наголошує, що навіть за умови не зарахування відповідного періоду до страхового стажу ОСОБА_1 , з огляду на наявність в нього необхідного страхового стажу (37 років 05 місяців 26 днів) та пільгового стажу на підземних роботах на провідних професіях (18 років 08 місяців 23 дні), а також з огляду на висновок суду про протиправність рішення відповідача 2 в частині не зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи з 01.08.2022 по 25.03.2024 (1 рік 7 місяців 25 днів), останній має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 01.04.2024.

Відтак з метою ефективного поновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 період роботи з 01.08.2022 по 25.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», а також призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2024.

При цьому визначивши Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області як суб`єкта, який має виконувати рішення зобов`язального характеру, суд виходив із такого.

Статтею 44 Закону України №1058 врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України №1058, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції на момент виникнення правовідносин) (далі Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку 22-1 в редакції, що діяла на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, суд вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 зумовлює такі висновки:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Сторонами не заперечується, що заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, відтак, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, на останнього й має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача, оскільки саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не виконало свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо зобов`язання вчинити дії.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати заробіток позивача за період з 01.08.2022 по 25.03.2024, суд відзначає, що відповідачами ще не вирішувалось питання про призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду в цій справі, а відтак відповідачами ще не вирішувалось питання про врахування чи неврахування заробітку позивача за цей період. Таким чином, дана частина позовних вимог задоволенню не підлягає, оскільки заявлена на майбутнє.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.04.2024 №53 в частині не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) стажу за Списком №1 періоду його роботи з 01.08.2022 по 25.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», а також в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового стажу та спеціального (пільгового) стажу за Списком №1 період його роботи з 01.08.2022 по 25.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», а також призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) частину сплаченого судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Желік О.М.