Справа № 560/11411/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

19 жовтня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 38 від 29.07.2024, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві переглянути заяву та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 22.07.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що звернулась до відповідача з заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах як матір, яка здійснювала догляд за хворою дитиною, на що рішенням № 38 від 29.07.2024 отримала відмову, з якою не погоджується. Зазначає, що оскільки вона здійснювала догляд за тяжко хворою дитиною, у неї наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивачці відмовлено у призначенні дострокової пенсії на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують встановлення її дитині інвалідності, висновку ЛЛК про те, що ОСОБА_2 мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзив по справі не подало.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі - Порядок №22-1).

Відповідно до абзацу 7 підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 №13-1, зі змінами) до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом першим пункту 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV).

Згідно з пунктом 2.18 розділу ІІ Порядку №22-1 визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Згідно з ч.12 статті 7 Закону №2961-ІV положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджується Кабінетом Міністрів України. Серед повноважень лікарсько-консультативних комісій, визначених Положенням про лікарсько-консультативну комісію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 №917, передбачено надання висновку, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Такий висновок ЛКК дає можливість опосередковано підтвердити факт догляду матері за дитиною, яка мала право на отримання статусу дитини-інваліда до досягнення шестирічного віку, як це передбачено положеннями Закону №1058-IV. Встановлення органами медико-соціальної експертної комісії інвалідності після досягнення такою дитиною шестирічного віку в певній мірі ставить під сумнів факт виховання матір`ю до шестирічного віку саме дитини - інваліда з дитинства, а не дитини без такого роду медичних показань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі №330/2181/16-а підтримала правовий висновок Верховного Суду України, відображений у постанові від 27.05.2014, у справі №21-133а14 щодо дострокового призначення пенсії за віком, згідно з яким мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку ЛКК, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.05.2019 у справі №330/2181/16-а зазначає, що визначення терміну "інвалід з дитинства" не міститься ані в Законі №875-ХІІ, ані в Законі України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю". Водночас, за змістом абзацу 2 пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, інвалідність з дитинства розглядається як причина інвалідності. Згідно з пунктом 14 цього Положення причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, установлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у вказаній постанові, для призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV має значення не факт установлення інвалідності, а саме момент настання інвалідності у дитини, що повинен мати місце протягом періоду життя дитини з моменту народження і до досягнення шестирічного віку. На думку Верховного Суду, виховання дитини-інваліда у віці до шести років створює для жінки більше перешкод для участі у суспільно-корисній діяльності, наслідком якої є отримання заробітної плати і страхового стажу, що зумовлюється сплатою страхувальником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, саме по собі виховання дитини до шестирічного віку без показань для визнання її особою з інвалідністю у віці до шести років, не є підставою для призначення матері дострокової пенсії за віком.

Суд встановив, що 22.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.3 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

До заяви були додані трудова книжка НОМЕР_1 від 26.07.1983, індивідуальна програма реабілітації інваліда №64 від 04.06.2024, повідомлення про надання державної соціальної допомоги, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , свідоцтво від 05.07.2024, згідно з яким ОСОБА_1 є законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю або особи з інвалідністю з дитинства, особи, яка не має права на пенсію, особи з інвалідністю, якщо таку особу визнано недієздатною, видане Управлінням соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29.07.2024 №38 позивачці відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих встановлення її дитині інвалідності, та висновку ЛКК про те, що ОСОБА_2 мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 (дочка позивачки) народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24.02.2012.

Згідно зі свідоцтвом, виданим Управлінням соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 є законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю або особи з інвалідністю з дитинства, особи, яка не має права на пенсію, особи з інвалідністю, якщо таку особу визнано недієздатною. Дата видачі свідоцтва 05.07.2024. Також позивачка додала до заяви індивідуальну програму реабілітації №64, відомості про проведення співбесіди 04.06.2024.

За таких обставин у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області були відсутні підстави для призначення дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, оскільки заявниця не надала пенсійному органу висновку ЛКК про те, що її доньці інвалідність була встановлена до досягнення шестирічного віку.

Разом з тим, це не позбавляє позивачку права повторно звернутись до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення цієї дострокової пенсії із наданням необхідних документів.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що за подання до суду позову позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., тоді як слід було сплатити 1211,20 грн. ( одна з вимог є похідною і окремо судовим збором не оплачується). Отже, 1211,20 грн. сплачені надміру, відтак підлягають поверненню згідно з п. 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" ( за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом) Позивачка має право звернутись до суду із клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору.

Оскільки відповідач довів правомірність прийнятого рішення і спростував доводи позову, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 жовтня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)

Головуючий суддя І.С. Козачок