Справа № 521/2858/24
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/102/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді -Чулуп О.С.

при секретарі судових засідань - Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить скасувати постанову інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління поліції в Одеській області Соловйова Вадима Юрійовича серії ЕНА № 1485857 від 20 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову необгрунтованою. Так, позивач вказує, що перед початком руху вона ретельно перевірила належність роботи освітлення заднього номерного знаку. Позивач зазначає, що під час руху транспортного засобу не можливо було спостерігати чи горить лампочка освітлення номерного знаку. Після зупинки інспектором і вказівки на непрацююче освітлення номерного знак вона не мала змоги змінити лампочку на запасну, бо була пізня година та не працювало СТО. Позивач вказує, що інспектор патрульної поліції не врахував відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його основних складових умислу чи необережності та необгрунтовано виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи містять відзив представника відповідача в яких останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доведений в повній мірі. Крім того, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАСУ України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень п.п.2.9 в ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Положеннями ч.1 ст.121-3 КУПАП відповідальність настає, зокрема, за керування чи експлуатацію транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність дій, рішень або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом досліджено постанову серії ЕНА № 1485857 від 20.02.2024 року згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. У постанові зазначено, що 20.02.2024 року ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , у якому державний номерний знак неосвітлений в темну пору доби , чим порушила п. 2.9. ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач не могла передбачити ту обставину, що прилад, який освітлює номерний знак вийде з ладу. Відповідачем не надано достатнього обсягу доказів, які б беззаперечно доводили наявність вини відповідача у вчиненні вказаного правопорушення.

При цьому немає підстав допускати, що правопорушення вчинене позивачем з необережності, оскільки здійснюючи рух позивач не усвідомлювала протиправний характер своїх дій, оскільки не усвідомлювала, що освітлювальний прилад вийде з ладу.

Відповідачем ж зокрема не надано доказів, що позивач була попереджена про несправність приладу, який освітлює номерний знак та не усунула в подальшому вказаний недолік.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а тому постанову про адміністративне правопорушення слід скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 268, 280, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1485857 від 20 лютого 2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн..

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 605,60 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя