Справа № 560/3051/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3051/24
РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України №095 від 29.09.2023 про відмову ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_1 та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.06.2023 щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 , передати зазначене житлове приміщення у власність ОСОБА_1 та видати свідоцтво про право власності встановленого зразка.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07 травня 2019 року йому одноособово було видано ордер № 000228 на жиле приміщення житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 44.6 кв.м. по АДРЕСА_2 .

07.06.2023 звернувся до відповідача з письмовою заявою про приватизацію вказаної квартири, однак йому було відмовлено у задоволенні заяви. Зазначене рішення про відмову позивач вважає протиправним, оскільки воно прийняте з порушенням норм законодавства України та є таким, що порушує його право на приватизацію житла.

Відповідач правом подати відзив не скористався, а тому, відповідно до вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.03.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 ухвалу від 06.06.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07 травня 2019 року ОСОБА_1 видано ордер на жиле приміщення № 000228 Серії ХМН, на право заселення в жиле приміщення, житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 44.6 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідок № 937 від 29.10.2019 та № 145 від 12.05.2023 ОСОБА_1 в період з 15.09.1992 по 15.12.1994 не отримував жиле приміщення в АДРЕСА_3 та житлом не забезпечувався.

Згідно з довідкою Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської ОДА № 03/04/1195 від 02.05.2023 за період служби з 05.12.1994 по 31.12.2003 на квартирному обліку не перебував, житлом не забезпечувався.

Довідкою від 28.10.2019 № 54, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , засвідчено, що в період з 31.12.2003 по 16.12.2009 ОСОБА_1 житлом не забезпечувався, участі в приватизації не брав.

Згідно з довідкою АТ "Ощадбанк" № 175 від 03.04.2023 ОСОБА_1 відсутній у списках на приватизацію житла; житловий чек на суму 4 грн. 20 коп. не використано.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 29 грудня 2009 року.

07.06.2023 звернувся до відповідача з письмовою заявою про приватизацію вказаної квартири. Однак, рішенням № 095 від 29.09.2023 йому відмовлено у задоволенні заяви. Увідмові зазначено: "...на підставі відомостей про реєстрацію місця проживання із 20.08.1992 по 06.02.2007 на підставі обмінного ордера ОСОБА_1 та членів його сім`ї у квартирі АДРЕСА_4 , набуття ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності від 18.11.2016, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_4 у задоволенні заяви відмовити"

Вважаючи рішення про відмову в приватизації протиправним, позивач звернувся до суду.

ІV. ОЦІНКА СУДУ

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Приписами частини 3 статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом його відчуження на користь громадян України у спосіб безоплатної передачі їм квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов (частина 1 статті 1, частина 1 статті 3).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" умовою безоплатної передачі наймачеві та членам його сім`ї квартири (будинку), що підлягає приватизації, є відповідність загальної площі квартири (будинку) нормі, передбаченій абзацом другим частини першої статті 3 Закону (частина 1 пункту 1); якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра (пункт 2); якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима (пункт 3). Отже, безоплатна приватизація державного житлового фонду обумовлюється загальною площею квартири (будинку), в якій постійно проживає наймач та члени його сім`ї, і санітарною нормою загальної площі, що підлягає приватизації, та не обмежується кількістю квартир (будинків) державного житлового фонду, площа яких відповідає зазначеній санітарній нормі.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до частини 10 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 (далі - Положення №396), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 Положення №396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації.

Відповідно до частини 11 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Суд встановив, що квартира, яку займає позивач, перебуває у повному господарському віданні відповідача, а тому, вирішення питання щодо приватизації цієї квартири належить до компетенції Головного управління Національної гвардії України, де створено орган приватизації державного житлового фонду.

Позивач зареєстрований і проживає в квартирі АДРЕСА_1 на законних підставах, що не заперечується відповідачем.

Спірна квартира належить до об`єктів приватизації, перелік яких визначений частиною 1 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", і не входить до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації, передбаченого частиною 2 статті 2 вказаного закону.

Позивачем житлом не забезпечувався, право на безоплатну приватизацію житла та житловий чек не використано, що підтверджується описаними вище довідками.

Що стосується набуття колишньою дружиною та дітьми позивача на праві власності квартири АДРЕСА_4 , то зазначені обставини не свідчать про відсутність у позивача права на приватизацію квартири та не є реалізацією позивачем права на приватизацію квартири.

Як зазначено, органи приватизації можуть відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла у випадках, передбачених законом. Проте, обставина набуття у власність членами сім`ї (колишніми членами сім`ї) іншого житла як підстава для відмови в приватизації займаного ним житла в державному житловому фонді чинним законодавством не передбачена, а тому, не може бути підставою для відмови особі в приватизації квартири в державному житловому фонді, в якій особа постійно проживає.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи наведене, наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення № 095 від 29.09.2023.

Компетенція і порядок утворення органів приватизації передбачені постановою Кабінету Міністрів України "Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 08.10.1992 №572.

Вказаними законодавчими актами визначено процедуру здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами, до числа яких суд не належить.

Отже, враховуючи, що передача у власність приватизованого житла відбувається на підставі рішення органу приватизації, оформляється свідоцтвом про право власності на житло, яке реєструється органом приватизації, суд не може перебирати на себе функції органу приватизації та безпосередньо зобов`язувати його передати житлове приміщення у власність та видати свідоцтво про право власності встановленого зразка. Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України передати вказане житлове приміщення у власність позивача та видати свідоцтво про право власності встановленого зразка.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд може усунути тільки ті порушення, які були предметом оскарження, а орган приватизації має заново проаналізувати весь пакет документів та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Також суд зазначає, що спірним в даній справі є питання щодо відмови у задоволенні заяви щодо приватизації квартири, тобто порушення права позивача на приватизацію квартири.

Разом з тим, позивач просить суд передати зазначене приміщення у власність та видати свідоцтво про право власності.

Однак, обрання такого способу захисту не узгоджується із положеннями статей 5 та 245 КАС України щодо способів захисту порушених прав та повноваження суду при вирішенні справи в рамках адміністративного судочинства.

Тому, з урахуванням дискреційних повноважень, належним способом захисту у спірних правовідносинах суд вважає зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.06.2023 про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням висновків суду.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, адміністративний позов слід задовольнити частково.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 1211.20 грн, які слід стягнути на його користь з відповідача. Доказів понесення витрат на правову допомогу не надано, а тому і підстави для стягнення відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України № 095 від 29.09.2023.

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.2023 про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 )
Відповідач:Головне управління Національної гвардії України (вул. Хороброго Святослава, 9А,м. Київ,03151 08803498)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап