Справа № 380/16370/24
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

18 жовтня 2024 рокусправа № 380/16370/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарських комісій;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарських комісій, а саме за період з 26.09.2023 по 07.10.2023, з 15.11.2023 по 22.12.2023, з 23.12.2023 по 10.01.2024, з 11.01.2024 по 16.02.2024, з 16.02.2024 по 16.03.2024, з 21.03.2024 по 11.04.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період часу з 03.10.2019 до 08.06.2024 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . 25.09.2023 позивач отримав травму під час захисту Батьківщини, через що тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками (постановою) військово-лікарських комісій, тому має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн відповідно до Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022. Відповідачем було нараховано та виплачено додаткову винагороду лише один раз 24.01.2024 у розмірі 100 000 грн (з урахуванням виплачених податків). При цьому, за який саме період стороні позивача невідомо. Відповідачем було відмовлено у позасудовому врегулюванні спору. З метою захисту своїх прав та інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із позовною заявою.

Ухвалою судді від 01.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином оформлену довідку про грошове забезпечення з розбивкою на види оплати (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, додаткова винагорода, премія тощо) відносно військовослужбовця ОСОБА_1 за весь період проходження ним військової служби.

30.08.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, з відзивом також надав довідки про грошове забезпечення з розбивкою на види оплати стосовно позивача. 11.01.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 за вхідним №554/39 було отримано рапорт від ОСОБА_1 про перерахування додаткової нагороди за 2023 рік у зв`язку з лікуванням після отриманої травми. На підставі вищезазначеного рапорту позивачу було нараховано та виплачено додаткову нагороду, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168.

Додаткову винагороду за період з 11.01.2024 по 16.02.2024 та з 21.03.2024 по 11.04.2024, також за період перебування у відпустці для лікування на підставі довідки ВЛК №204, ОСОБА_1 не було виплачено, так як відповідно до вищезазначених виписних епікризів та довідки ВЛК він перебував на стаціонарному лікуванні з захворюванням а саме F43.1 - посттравматичний стресовий розлад. У зв`язку з тим, що позивач перебував за вищезазначені періоди на стаціонарному лікуванні з соматичним захворюванням, яке не пов`язане з пораненням (травмою, контузією, каліцтвом) отриманим під час захисту Батьківщини, тому відсутні підстави для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168.

Тому у зв`язку з фактичною виплатою позивачу додаткової винагороди за зазначені в позовній заяві періоди, вважаємо що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

09.09.2024 позивач подав відповідь на відзив, у якому обґрунтовує підставність позовних вимог та звертає увагу, що відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, безпідставно ставить під сумнів висновки ВЛК, оскільки саме члени ВЛК мають виключну компетенцію щодо надання висновку про діагноз травми, поранення, контузії чи захворювання, в тому числі причинний зв`язок отримання травми, поранення, контузії чи захворювання та жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 03.10.2019 до 08.06.2024 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2024 №164 молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , колишнього командира 3 відділення снайперів 1 взводу снайперів роти снайперів Військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника Генерального Штабу Збройних сил України від 03.06.2024 року №829-РС на посаду помічника начальника групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що 08.06.2024 справи та посаду здав та вибув до нового місця служби.

Згідно з Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №3589 від 22.10.2023 старший солдат ОСОБА_1 25.09.2023 одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, за обставин при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області внаслідок обстрілу з протитанкових ракетних комплексів отримав поранення. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2023 №3784.

Відповідно до Виписного епікризу №755/п форми № 027/о від 07.10.2023, позивач з 26.09.2023 до 07.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні, з діагнозом: ВТ 3ЧМТ від 25.09.2023, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів та вираженого логоневрозу (МКХ-10 S06.0).

Згідно з Епікризом виписним № 95960 від 22.12.2023 позивач з 15.11.2023 до 22.12.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП « 1-ше територіальне медичне об`єднання м. Львова» з діагнозом: функціональний діагноз: стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесення MBT (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

Відповідно до Довідки військово-лікарської комісії №845 від 21.12.2023: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Посттравматичний стресовий розлад, стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесеної МВТ (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (Довідка №3589 від 22.10.2023, підписана командиром Військової частини НОМЕР_1 ).

Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості, травма відноситься до важких (Наказ МОЗ №370 від 04.07.2007).

На підставі статті 17в графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на тридцять календарних днів.

Як зазначив позивач, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я 11.01.2024 під час перебування у відпустці для лікування, звернувся до медичного закладу для госпіталізації його на стаціонарне лікування.

Відповідно до Епікризу виписного № 3278 від 16.02.2024 позивач з 11.01.2024 до 16.02.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП « 1-ше територіальне медичне об`єднання м. Львова» з діагнозом: основне захворювання: F43.1 Посттравматичний стресовий розлад, функціональний діагноз: стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесення MBT (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Супутнє захворювання: F63.0 патологічна пристрасть до азартних ігор.

У Довідці військово-лікарської комісії №204 від 15.02.2024 зазначено: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Посттравматичний стресовий розлад, стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесеної МВТ (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (Довідка №3589 від 22.10.2023, підписана командиром військової частини НОМЕР_1 ). Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості, травма відноситься до важких (Наказ МОЗ №370 від 04.07.2007р.). На підставі статті 17в графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на тридцять календарних днів.

Згідно з Епікризом виписним № 26682 від 11.04.2024 позивач з 21.03.2024 до 11.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП « 1-ше територіальне медичне об`єднання м. Львова» з діагнозом: основне захворювання: F43.1 Посттравматичний стресовий розлад функціональний діагноз: стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесення MBT (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Супутнє захворювання: F63.0 патологічна пристрасть до азартних ігор.

16.02.2024 позивачем подано рапорт про надання відпустки для лікування після поранення з 16.02.2024 строком 30 днів. Доказів надання позивачу відпустки суду не надано.

11.01.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 за вхідним №554/39 було отримано рапорт від позивача про перерахування додаткової нагороди за 2023 рік у зв`язку з лікуванням після отриманої травми, до якого додано: копія форми 100 від 25.09.2023 року 1 аркуш; копія виписного епікризу № 755/п від 07.10.2023; копія консультативного висновку психіатра від 16.10.2023; копія консультативного висновку психіатра від 13.11.2023; копія виписного епікризу №95960 від 22.12.2023; копія довідки ВЛК №845 від 22.12.2023; копія довідки про обставини травми №3589 від 22.10.2023.

На підставі вищезазначеного рапорту позивачу було нараховано додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за періоди:

з 25.09.2023 по 07.10.2023 - перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням;

з 15.11.2023 по 22.12.2023 - перебування на стаціонарному лікуванні з наслідками поранення;

з 21.12.2023 - відпустка за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2023 та 2024 рік, за вищезазначені періоди йому було зараховано:

в жовтні 2023 додаткова винагорода за вересень 2023- 83 333,33 грн.

в листопаді 2023 додаткова винагорода за жовтень 2023 у розмірі 6451,61 грн.

в грудні 2023 додаткова винагорода за листопад 2023 у розмірі 39 247,32 грн.

в січні 2024 додаткова винагорода за грудень 2023 у розмірі 100 000 грн.

в лютому 2024 додаткова винагорода за січень у розмірі 53333,33 грн.

Додаткову винагороду за період з 11.01.2024 по 16.02.2024 та з 21.03.2024 по 11.04.2024, також за період перебування у відпустці для лікування на підставі довідки ВЛК №204, ОСОБА_1 не було виплачено, що також підтверджується відповідачем у відзиві.

Представник позивача звертався до відповідача із адвокатським запитом від 12.04.2024 з приводу наданні інформації щодо причини не нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за весь період його перебування на стаціонарному лікування, а також за період перебування у відпустці для лікування передбаченої Постановою КМУ №168 та чи планується Військовою частиною прийняти рішення про виплату такої допомоги.

У відповідь на адвокатський запит відповідачем листом № 690/166/230з від 15.05.2024 повідомлено, що «за результатами розгляду запиту повідомляємо, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 3589 від 22.10.2023 ОСОБА_1 , під час захисту Батьківщини, одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.

Згідно медичних документами, які підтверджують лікування ОСОБА_1 за період з 11.01.2024 по 16.02.2024 вказаний діагноз військовослужбовця, а саме: посттравматичний стресовий розлад.

Згідно з довідкою ВЛК № 204 від 15.02.2024 ОСОБА_1 надано відпустку для лікування у зв`язку з захворюванням: посттравматичний стресовий розлад, стан помірно вираженої декомпенсації з виходом у астенічний синдром після перенесеної МВТ.

У період з 21.03.2024 по 11.04.2024 військовослужбовець знову перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад.

Документи надані Вами не містять доказів, що захворювання ОСОБА_1 , а саме посттравматичний стресовий розлад було спричинено травмою та пораненням, отриманим під час проходження військової служби та захистом Батьківщини.

У такому випадку у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для сплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100 тис. грн починаючи з січня 2024 року.»

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не виплати 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 26.09.2023 по 07.10.2023, з 15.11.2023 по 22.12.2023, з 23.12.2023 по 10.01.2024, з 11.01.2024 по 16.02.2024, з 16.02.2024 по 16.03.2024, з 21.03.2024 по 11.04.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неповноти нарахування та виплати 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами, є питання виплати додаткової винагороди військовослужбовцю у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також у відпустці для лікування після поранення.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 ст. 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до п. 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває по сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до Постанови №168 внесено зміни, якими передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд наголошує, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.

Підставою для видачі наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

З аналізу п. 1 Постанови № 168 можна дійти висновку про встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 3589 від 22.10.2023 старший солдат ОСОБА_1 25.09.2023 одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, за обставин при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області внаслідок обстрілу з протитанкових ракетних комплексів отримав поранення. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2023 №3784.

Так, матеріалами справи підтверджено, що травма позивача, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Отже, наявна перша умова (поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язано із захистом Батьківщини) для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, суд зазначає, наступне.

Як встановлено судом, додаткова винагорода, збільшена до 100000 гривень, за період з 25.09.2023 по 07.10.2023 (перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням); з 15.11.2023 по 22.12.2023 (перебування на стаціонарному лікуванні з наслідками поранення); з 21.12.2023 - відпустка за станом здоров`я на 30 днів, відповідачем позивачу виплачено.

Тому, спірними періодами є період з 11.01.2024 по 16.02.2024 та з 21.03.2024 по 11.04.2024, а також період перебування у відпустці для лікування на підставі довідки ВЛК №204, за які позивачу не було виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень.

Відповідно до Епікризу виписного № 3278 від 16.02.2024 позивач з 11.01.2024 до 16.02.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП « 1-ше територіальне медичне об`єднання м. Львова» з діагнозом: основне захворювання: F43.1 Посттравматичний стресовий розлад, функціональний діагноз: стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесення MBT (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Супутнє захворювання: F63.0 патологічна пристрасть до азартних ігор.

У Довідці військово-лікарської комісії №204 від 15.02.2024 зазначено: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Посттравматичний стресовий розлад, стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесеної МВТ (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (Довідка №3589 від 22.10.2023, підписана командиром Військової частини НОМЕР_1 ). Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості, травма відноситься до важких (Наказ МОЗ №370 від 04.07.2007). На підставі статті 17в графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на тридцять календарних днів.

Згідно з Епікризом виписним № 26682 від 11.04.2024 позивач з 21.03.2024 до 11.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП « 1-ше територіальне медичне об`єднання м. Львова» з діагнозом: основне захворювання: F43.1 Посттравматичний стресовий розлад функціональний діагноз: стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесення MBT (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Супутнє захворювання: F63.0 патологічна пристрасть до азартних ігор.

Таким чином, судом встановлено, що у період з 11.01.2024 по 16.02.2024 та з 21.03.2024 по 11.04.2024 позивач проходив стаціонарне лікування із діагнозом: «основне захворювання: F43.1 Посттравматичний стресовий розлад, функціональний діагноз: стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесення MBT (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Супутнє захворювання: F63.0 патологічна пристрасть до азартних ігор.»

При цьому суд звертає увагу, що у Довідці військово-лікарської комісії №204 від 15.02.2024 зазначено: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Посттравматичний стресовий розлад, стан помірно вираженої декомпенсації з виходом в астенічний синдром після перенесеної МВТ (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (Довідка №3589 від 22.10.2023, підписана командиром Військової частини НОМЕР_1 ).

Тобто позивач проходив стаціонарне лікування у зв`язку із тим діагнозом, який став наслідком травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Тому суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що позивач у спірні періоди перебував на стаціонарному лікуванні з соматичним захворюванням, яке не пов`язане з пораненням (травмою, контузією, каліцтвом) отриманим під час захисту Батьківщини.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди збільшеної до 100000,00 грн на місяць за періоди з

з 11.01.2024 по 16.02.2024 та з 21.03.2024 по 11.04.2024, а також період перебування у відпустці для лікування на підставі довідки ВЛК №204, оскільки позивач у спірний період проходив стаціонарне лікування перенесеної МВТ (25.09.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (Довідка №3589 від 22.10.2023, підписана командиром військової частини НОМЕР_1 ).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, Міністром оборони України прийнято рішення від 07.03.2022 року №248/1217, від 25.03.2022 року №248/1298.

Згідно із п. 1 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 року №248/1217 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно до п. 2 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 року №248/1217 на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Частиною 3 п. 3 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 року №248/1217 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до п. 4 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 року №248/1217, керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командири військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку 1 до цього доручення.

Згідно із п. 5 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 року №248/1217, виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частини (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;

- керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частини.

У цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Аналогічні за змістом положення містить рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298.

Таким чином, підставою для виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Як встановлено судом, згідно з Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №3589 від 22.10.2023 старший солдат ОСОБА_1 25.09.2023 одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, за обставин при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області внаслідок обстрілу з протитанкових ракетних комплексів отримав поранення. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2023 №3784.

Вказане відповідачем не заперечено.

Тому, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які є предметом оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що невиплата позивачу додаткової грошової винагороди збільшеної до 100000,00 грн на місяць за періоди з 11.01.2024 по 16.02.2024 та з 21.03.2024 по 11.04.2024, а також період перебування у відпустці для лікування на підставі довідки ВЛК №204, не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та чинному законодавству, тому такі дії потрібно визнати протиправними, частково задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги і також підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити додаткову грошову винагороду позивачу за кожен місяць лікування за поранення, яке отримав, виконуючи бойове завдання за період пропорційний дням лікування з 11.01.2024 по 16.02.2024 та з 21.03.2024 по 11.04.2024, а також період перебування у відпустці для лікування на підставі довідки ВЛК №204, з урахуванням раніше виплачених сум.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарських комісій.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період з 11.01.2024 по 16.02.2024, з 21.03.2024 по 11.04.2024, а також у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарської комісії відповідно до Довідки військово-лікарської комісії №204 від 15.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне рішення суду складено 18.10.2024.

СуддяКондратюк Юлія Степанівна