Справа № 640/14787/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

21 жовтня 2024 року місто Київ Справа №640/14787/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Донця В.А., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2021 ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2021 адміністративний позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2021 змінено в частині мотивів задоволення позову, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.05.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задоволено частково, скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2023, а справу №640/14787/21 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В постанові від 22.05.2024 Верховний Суд зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом 28.04.2017. З позовом до суду про визнання його протиправним та скасування позивач звернувся 26.05.2021, тобто з пропуском передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) шестимісячного строку звернення до суду. Верховним Судом вказано, що порушення позивачем строку звернення до суду з цим позовом помилково були проігноровані судами попередніх інстанцій.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №640/14787/21 передано для розгляду судді Донцю В.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 адміністративну справу прийнято до провадження, постановлено здійснити судовий розгляд спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання відповідно до статті 262 КАС України після спливу строків для подання заяв по суті та доказів. Зобов`язано позивача надати пояснення щодо строку звернення до суду, з урахуванням висновків у постанові Верховного Суду від 22.05.2024.

Вказана ухвала до електронного кабінету представника позивача 20.08.2024, однак позивачем та його представником не надано пояснення щодо строку звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи та питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 28.04.2017 № згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) позивачу визначено суму податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 13350,43 грн.

Позивач не погодився із вказаним податковим повідомленням-рішенням та 26.05.2021 звернувся до суду із вказаним позовом.

За змістом частин першої та другої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №160/11673/20 (постанова від 27.01.2022) сформував правовий висновок, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас, у вказаній постанові наголошено, що новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року (у справі №500/2486/19), однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

ОТже, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Зазначена норма кореспондується і з абзацом третім пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

За приписами підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 Податкового кодексу України, до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення вноситься інформація про місце проживання.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З положення наведених норм чинного законодавства вбачається, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків (за зареєстрованим місцем проживання) вважається врученим у тому числі і у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Враховуючи викладені вище обставини, аналізуючи норми чинного законодавства та використовуючи логічно-змістовне тлумачення пункту 56.18 статті 56, пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, суд зазначає, що контролюючий орган, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі №826/17798/18, від 23.09.2021 у справі №640/8096/19.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі №810/3116/18 зазначено, що відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Судом установлено, що вказане податкове повідомлення-рішення надіслане на зареєстровану адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся до контролюючого органу неврученим 24.06.2017.

Доказів повідомлення позивачем про зміну податкової адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 28.04.2017 № вважається врученим позивачу 24.06.2017.

Верховний Суд у постанові від 22.05.2024 у даній справі вказав на помилковість висновків про те, що строк для оскарження податкових повідомлень-рішень обраховується з урахуванням вимог пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, тобто протягом 1095 днів з моменту отримання таких рішень.

При цьому, такий підхід до строку оскарження податкових повідомлень-рішень запроваджено Верховним Судом для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26.11.2020 у справі №500/2486/19.

З урахуванням того, що даний позов подано 26.05.2021 до питання строку звернення до суду із таким позовом необхідно застосувати підхід, за змістом якого строк судового оскарження податкового повідомлення-рішення становить шість місяців з часу отримання такого рішення.

Отже, строк звернення до суду із позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 № розпочав свій відлік з 25.06.2017 та закінчився 26.12.2017.

Водночас, навіть якщо враховувати попередній підхід до питання строку судового оскарження податкових повідомлень-рішень та вважати, що строк звернення до суду із таким позовом складає 1095 днів з моменту отримання податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 №, у даному випадку такий строк закінчився 26.06.2020.

Позовну заяву про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 № представник позивача подав до суду 26.05.2021, тобто з пропуском строку звернення до суду.

При цьому, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Так, за правилами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та яка з обставин, незалежних від сторони, унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, мотивоване тим, що про оскаржуване податкове повідомлення-рішення йому стало відомо лише у листопаді 2020 року із відповіді на адвокатський запит; вказане рішення не було йому вручене та повернулося на адресу контролюючого органу з відміткою про невручення (інші причини).

Однак, такі доводи клопотання про поновлення строку звернення до суду спростовуються наведеним вище висновком про те, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 28.04.2017 № вважається врученим позивачу 24.06.2017.

До того ж, представником позивача у даній справі є адвокат на підставі договору про надання правової допомоги від 01.10.2020 №10/20М, предметом якого є представництво інтересів позивача під час оскарження податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 №.

У складеному при виконанні вказаного договору звіті про надану правову допомогу від 20.05.2021 вказано, що 02.10.2020 адвокатом здійснено аналіз податкового повідомлення-рішення, що викликає сумніви щодо достовірності доводів представника позивача про отримання податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 № лише у листопаді 2020 року у відповідь на адвокатський запит.

Також встановлено, що відповідь на відповідний адвокатський запит надано листом ГУ ДФС у м. Києві від 13.10.2020, а позивачем не надано доказів отримання такого листа у листопаді 2020 року.

На виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 позивач не надав нових пояснень щодо строку звернення до суду.

Позивачем та його представником на обґрунтовано та не надано доказів наявності обставин які б свідчили про об`єктивні перешкоди для звернення до суду із вказаним позовом у межах строку, встановленого законом.

З 11.12.2020 (наступний день після дати оприлюднення постанови Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 у Єдиному державному реєстрі судових рішень) представник позивача міг дізнатись про новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами, який може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26.11.2020 у справі №500/2486/19. З урахуванням такого підходу строк звернення до суду із позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 № закінчився 24.12.2017.

Таким чином, представник позивача міг розуміти необхідність невідкладного без невиправданих зволікань звернення до суду із таким позовом.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про пропуску позивачем строку звернення до суду із зазначеним позовом без поважних для того причин.

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Судом зазначалось, що в ухвалі від 19.08.2024 пропонувалось позивачу подати заперечення щодо заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду, проте позивач таким правом не скористався, жодних заяв з процесуальних питань до суду не надходило.

З огляду на встановлені обставини щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, відсутність поважних причин пропуску такого строку, позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтею 122, частиною третьою статті 123, пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 № .

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.