Справа № 488/3830/24
Суддя: Щеглова Я. В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3830/24
Провадження № 2-а/488/40/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.10.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Щеглової Я.В.,

із секретарем судового засідання Панасюк Н.С.,

за участі: представника позивача адвоката Мартишка В.А., представників відповідача Суліменка І.А., Ждановича В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 року ОСОБА_1 , за допомогою засобів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, через представника адвоката Мартишка В.А., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В обгрунтування позову зазначав, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 293/2024 від 22.08.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

У постанові зазначено, що 22.08.2024 об 11.30 год. в приміщенні мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 під час звірки військово-облікових даних було виявлено адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 під час дії особливого періоду. А саме, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, про поважні причини не повідомив, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 4 ч. 1 Додатку 2 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною з таких підстав.

Відповідач грубо порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністраивної відповідальності. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відповідачем у присутності ОСОБА_1 , була зазначена дата і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 25 серпня 2024 року о 15.00 год. у кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В протоколі міститься власноручно зроблена позивачем відмітка про отримання копії протоколу та про час і місце розгляду справи з проханням перенести розгляд справи на 23 серпня 2024 року.

Однак, відповідач у той же день, 22 серпня 2024 року, розглянув справу про адміністративне правопорушення без участі позивача, та виніс оскаржувану постанову.

При цьому, у період з 21 до 23 серпня 2024 року ОСОБА_1 утримувався в приміщенні обласного призивного пункту по АДРЕСА_1 , а тому не міг знаходитися в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До того ж, всупереч вимогам постанови № 560 Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», ОСОБА_1 не була вручена повістка про виклик для проходження медичного огляду, що свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, притягаючи позивача до адміністративної відповідальності, відповідач не повно з`ясував обставини справи, грубо порушив право ОСОБА_1 на захист та не надав доказів скоєння правопорушення.

З урахуванням викладеного просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді від 04.09.2024 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

09.09.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, просив відмовити у задоволенні позову.

16.09.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 24.09.2024 закрито підготовче провадження у справі і справа призначена до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення.

Представники відповідача доводи, викладені у відзиві на позовну заяву підтримали, просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог та докази, надані відповідачем на спростування позовних вимог, в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що 22.08.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 офіцером мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_3 складено протокол № 293/2024.

Протокол складений про те, що 22.08.2024 об 11.30 год. В приміщенні мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 під час звірки військово-облікових даних було виявлено адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 під час дії особливого періоду. А саме, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, про поважні причини не повідомив, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 4 ч. 1 Додатку 2 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

У цьому ж протоколі ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 25.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , каб. № 3.

Водночас ОСОБА_1 власноручно розписався в протоколі, у тому числі щодо повідомлення про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Натомість письмово зазначив, що відмовляється проходити ВЛК через недовіру лікарям цього ТЦК. Просив розглянути справу про адміністративне правопорушення 23.08.2024.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 293/2024 від 22.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КупАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, та накладено штраф у сумі 17 000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 210 КупАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з вимогами ст. 268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Як визначено у п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім іншого, Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а зробив наступні висновки: «закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

З огляду на матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що протокол складено уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 офіцером мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_3 , але ні позивачу, ні до суду не надано підтвердження, що зазначена особа є уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова була винесена без повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення саме 22.08.2024. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі позивача. Відповідачем доказів на спростування зазначених обставин не надано.

Посилання представників відповідача на те, що в особливий період не складається протокол про адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КупАП є правобезпідставними.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 258 КупАП, протокол дійсно не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, але тільки у тому випадку, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

З огляду на матеріали справи, і це не заперечують представники відповідача, позивача не викликали до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а доставили примусово.

Таким чином, суд встановив, що розгляд справи саме 22.08.2024 відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов наступного висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Отже, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм ч. 1 статті 268 КУпАП, що у свою виключало можливість розгляду справи.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.

За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню саме з процедурних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги обов`язок відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо доказування правомірності свого рішення, принцип закріплений в Конституції України про необхідність доведення вини особи належними доказами, а не припущеннями та принципу, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягаю задоволенню, шляхом скасування постанови та закриття провадження по справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241-245, 250, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову № 293/2024 від 22.08.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2024 року.

Суддя Я.В. Щеглова