Справа № 620/8479/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/8479/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач через систему «Електронний суд`звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, в якому просить:

визнати протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, яка викладена в листі від 12.04.2024 №13.1/347 щодо перегляду постанови гарнізонної ВЛК ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ від 19.03.2024 №1538;

зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України переглянути постанову гарнізонної ВЛК ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ від 19.03.2024 №1538 та прийняти рішення відносно ОСОБА_1 про встановлення причинного зв`язку захворювання, як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.

Позов мотивовано тим, що відповідачем не досліджено тих документів, що було подано позивачем та які підтверджують участь в бойових діях.

Суд ухвалою від 25.06.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Відповідач, у встановлений судом строк, подав відзив на позов, в якому проти позову заперечив та наголосив, що надання оцінки стану здоров`я позивача та його діагнозам, не входить до повноважень суду при вирішенні спору. Також зазначив, що за результатами розгляду матеріалів звернення та матеріалів гарнізонної ВЛК ЦВЛК встановила, що відповідно до заключення лікаря-офтальмолога Головного військово-медичного клінічного центру (ЦКГ) Держприкордонслужби від 15.01.2024, позивач зверталася у зв`язку із наявністю скарг на значне зниження гостроти зору, появу "туману", "плівки" перед правим оком. Зі слів позивача вищевказані скарги почали турбувати з грудня 2019 року, за медичною допомогою не зверталась, зір поступово погіршувався, 16.10.2023 госпіталізована до офтальмологічного відділення Головного військово-медичного клінічного центру (ЦКГ) Держприкордонслужби з діагнозом "птерігіум II cт. правого ока" для проведення хірургічного лікування, під час огляду виявлено значне підвищення внутрішньоочного тиску (до 60 мм.рт.ст.) після проведених дообстежень встановлений діагноз "впершевиявлена відкритокутова пігментна II "С" глаукома правого ока". У зв`язку з неможливістю призначення місцевої гіпотензивної терапії при глаукомі (26.10.2023) проведено антиглаукоматозну операцію, також (26.10.2023) операцію з видалення птерігіуму. Зазначену інформацію також підтверджує виписка №3729/209 (за період перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 16.10.2023 по 10.11.2023). Втім, оскільки відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область з 01.01.2023 не є районом ведення бойових дій, враховуючи вимоги глави 12 Розділу III Положення та матеріали звернення позивача - ЦВЛК дійшла до висновку про відсутність підстав для винесення постанови про причинний зв`язок захворювань позивача із захистом Батьківщини.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій він наголошує, що не оскаржує встановлені у ВЛК діагнози, а лише факт причинного зв`язку, який можна дослідити і в судовому порядку, оскільки захист Батьківщини, це не захворювання, яке потребує спеціальних знань, а дія, що підтверджується відповідними документами, що передбачені чинним законодавством. Окрім цього, довідка ВЛК це рішення суб`єкта владних повноважень, яке повинно відповідати вимогам встановленим ст. 2 КАС України. Відповідач на його думку, діяв недобросовісно, оскільки підхід, який він використав для перегляду довідки явно не відповідає вимогам законів, носить чисто формальний характер без визначення всіх обставин справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно до довідки гарнізонної ВЛК Головного військово-медичного клінічного центру від 19.03.2024 №1538 позивачу встановлено причинний зв`язок її захворювання із проходженням військової служби. Вважаючи, що її травма пов`язана із захистом Батьківщини, оскільки отримала вона її у зв`язку з виконання бойового завдання, 03.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України із заявою про перегляд довідки гарнізонної ВЛК Головного військово-медичного клінічного центру від 19.03.2024 №1538.

До заяви було додано копії наступних документів: довідки гарнізонної ВЛК від 19.03.2024 №1538, консультативного висновку спеціаліста від 22.01.2024, огляду офтальмолога ГВМКЦ (ЦКН) ДПСУ від 15.01.2024, виписки №3729/209, медичного огляду в КНП «ЧМЛ №2» ЧМР, перевідного епікризу №729, виписного епікризу №3210, огляду офтальмолога ГВМКЦ (ЦКН) ДПСУ від 25.01.2024, виписки №178, виписки №2930, медичної характеристики, службової характеристики, завірені копії журналів бойових дій.

Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України розглянута скарга щодо перегляду та зміни формулювання постанови гарнізонної ВЛК від 19.03.2024 №1538 та при розгляді матеріалів звернення та матеріалів гарнізонної ВЛК ЦВЛК встановлено, що захворювання позивача діагностовано під час стаціонарного обстеження (16.10.2023 - 10.11.2023) в ГВМКЦ (ЦГК) ДПСУ. Оскільки відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область з 01.01.2023 не є районом ведення бойових дій, відсутні підстави для встановлення причинного зв`язку захворювання позивача із захистом Батьківщини.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з таких джерел права.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок проведення військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), установлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, визначається Положенням про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженим наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 333 від 06.05.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 за № 570/16586 (далі Положення).

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Положення, основними завданнями військово-лікарських комісій Держприкордонслужби є:

організація та проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

медичний відбір громадян України для проходження військової служби за контрактом у Держприкордонслужбі;

оцінка результатів медичного огляду військовослужбовців, осіб, які є кандидатами на військову службу в Держприкордонслужбі, осіб, які вступають до навчальних закладів Держприкордонслужби, і розроблення пропозицій щодо вдосконалення цієї роботи;

визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби, причинного зв`язку захворювань, поранень, травм контузій і каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу у Держприкордонслужбі;

визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби;

визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть військовослужбовців Держприкордонслужби;

визначення за станом здоров`я можливості проживання за кордоном членів сімей військовослужбовців, які направляються за кордон у довгострокові закордонні відрядження, на навчання, при виїзді останніх за кордон або при переміщенні їх по службі з переїздом в інші регіони України;

розроблення методичних рекомендацій до медичного огляду, вимог до стану здоров`я, фізичного розвитку та індивідуальних психофізіологічних особливостей військовослужбовців Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу в Держприкордонслужбі, кандидатів до вступу на навчання до ВВНЗ.

Для виконання зазначених завдань у Держприкордонслужбі створюються Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі військово-лікарські комісії (ВЛК), а також постійно діючі лікарсько-льотні комісії (пункт 2 глави 1 розділу ІІ Положення).

Пунктом 3 глави 1 розділу ІІ Положення передбачено, що ЦВЛК та ВЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Пунктом 4 глави 1 розділу ІІ Положення встановлено, що у прийнятті постанов усі ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу ІІІ Положення, направлення на медичний огляд проводиться начальниками відповідних органів Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, військовою прокуратурою, судами, головою ЦВЛК, начальниками закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби за місцем лікування.

Медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали захворювання, поранення, травму, контузію, каліцтво під час захисту держави, участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національного контингенту та національного персоналу у країнах, де ведуться бойові дії, або захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, здійснюється ВЛК тільки після закінчення стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я та досягнення визначеного наслідку (результату) лікування захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (пункт 20 глави 4 розділу ІІІ Положення).

На виконання пункту 1 глави 11 розділу ІІІ Положення, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) за наявності, які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу.

У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні, у разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК.

Згідно з пунктом 2 глави 11 розділу ІІІ Положення, постанови ВЛК відповідно до цього Положення розглядаються, затверджуються, контролюються та переглядаються ЦВЛК. За рішенням ЦВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Приписами пунктів 1, 2 глави 12 розділу ІІІ Положення передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців Держприкордонслужби при медичному огляді визначають постійно діючі госпітальні (гарнізонні) ВЛК, у складних випадках - ЦВЛК.

Відповідно до п.п 5 п.4 ст. 12 Розділу III Положення постанова ВЛК про причинний зв`язок «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» виноситься, якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції Об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби»;

постанова ВЛК у такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті 1 цього пункту, а також тих, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і визнані учасниками бойових дій, за наявності медичних документів, виданих (складених) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;

зазначена постанова ВЛК приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії, складу сил та засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії або безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Верховний Суд України у постановах від 13.06.2018 у справі №806/526/16 та від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зазначив: «у межах адміністративного процесу суд не має права надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі».

Розглядаючи спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд має право перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури його прийняття. Однак він не може надавати власну оцінку підставності ухвалення певного висновку ВЛК оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, тож оцінка висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

А отже, підстави для з`ясування наявності причинного зв`язку хвороби з проходженням військової служби у суду відсутні, оскільки відповідно до норм чинного законодавства повноваження щодо визначення такого зв`язку є виключно компетенцією уповноваженого органу, фахівців, які мають медичну освіту. Це питання входить до повноважень ЦВЛК ДПСУ та є його дискреційною функцією і суд не може надавати правові оцінки медичним висновкам та висновкам, зробленим на підставі медичних документів.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки критеріями.

Отже, підсумовуючи викладене, суд зазначає, що встановлення діагнозу та причинного зв`язку захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва належить до компетенції ВЛК та ЦВЛК, яка реалізується шляхом прийняття відповідних постанов. Основними документами, на підставі яких приймаються постанови ВЛК та ЦВЛК є висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, а документи, які характеризують стан здоров`я військовослужбовця з інших закладів охорони здоров`я, є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу.

У заявах по суті спору позивач вказує, що не оскаржує встановлені у ВЛК діагнози, а лише факт причинного зв`язку, який можна дослідити і в судовому порядку, оскільки захист Батьківщини, це не захворювання, яке потребує спеціальних знань, а дія, що підтверджується відповідними документами, що передбачені чинним законодавством. Також зазначає, що відповідач не звернув взагалі уваги на те, що позивачем надавалися витяги з журналів бойових дій, де зафіксовано участь позивача у них, що вказує на залучення до тих заходів, що в розумінні пп. 5 п. 4 глави 12 розділу ІІІ Положення дає підстави для визнання отриманого позивачем захворювання пов`язаного із захистом батьківщини.

Як зазначає відповідач та не спростовується позивачем, відповідно до заключення лікаря-офтальмолога Головного військово-медичного клінічного центру (ЦКГ) Держприкордонслужби від 15.01.2024, позивач звернулася у зв`язку із наявністю скарг на значне зниження гостроти зору, появу "туману", "плівки" перед правим оком. Втім, зі слів позивача, вищевказані скарги почали турбувати з грудня 2019 року, за медичною допомогою не зверталась, а зір поступово погіршувався.

З огляду на вказане, суд критично оцінює однозначні твердження позивача, що визначені у довідці ВЛК діагнози виникли та розвивалися саме під час захисту України від збройної агресії рф в період участі у бойових діях, оскільки зі слів самого позивача, мали місце у період з грудня 2019 року по лютий 2022 року.

З наведеного слідує, що захворювання позивача не є такими, що виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а відносить до захворювань, які виникли до цього, а у зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність до військової служби, що слідує з довідки від 19.03.2024 №1538, якою позивача визнано обмежено придатною до військової служби.

Втім, за приписами пп. 5 п. 4 глави 12 розділу ІІІ Положення постанова ВЛК про причинний зв`язок «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» виноситься, щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті 1 цього пункту, а також тих, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і визнані учасниками бойових дій, за наявності медичних документів, виданих (складених) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Суд також звертає увагу, що відповідно до пп.6 п. 4 глави 12 розділу ІІІ Положення постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

«Захворювання (поранення, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності; у такому самому формулюванні приймаються постанови ВЛК при медичному огляді військовослужбовців за результатами захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Враховуючи, що медичні документи, видані (складені) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії відсутні, а журнали бойових дій, довідки про безпосередню участь у бойових діях або заходах підтверджують виключно факт звернення позивача за медичною допомогою у період здійснення зазначених заходів, наведене обумовлює висновок про правомірність відмови Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, яка викладена в листі від 12.04.2024 №13.1/347 щодо перегляду постанови гарнізонної ВЛК ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ від 19.03.2024 №1538, оскільки основними документами, на підставі яких приймаються постанови ВЛК та ЦВЛК є висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби або інші документи, які характеризують стан здоров`я військовослужбовця з інших закладів охорони здоров`я, що є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя з`ясування об`єктивної істини у справі.

Визначений ст.77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Адміністрація Державної прикордонної служби України в особі Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601 ).

Повний текст рішення суду складено 21.10.2024.

Суддя Л.О. Житняк