Справа № 456/3761/24
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3761/24
Провадження № 2-а/456/49/2024
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.,

з участю представника позивача адвоката Петрик О.В.,

представника відповідача Ільницької М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Підстава позову (позиція позивача). Представник позивача адвокат Петрик О.В. звернулася до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 97/24 від 04.07.2024 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.07.2024 під час особистого візиту ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В той же день 04.07.2024 відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову № 97/24 від 04.07.2024 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. Дана постанова №97/24 за справою про адміністративне правопорушення від 04.07.2024 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з огляду на таке. Так, чинною редакцією ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за ч. 2 ст. 210 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що перевищує санкцію ч. 2 ст. 210 КУпАП в чинній редакції (накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 5100 до 8500 грн.). Окрім того, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП не притягувався, про що зазначено у п. 10 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Відтак, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП в редакції, чинній на момент розгляду справи, оскільки до Кодексу України про адміністративні правопорушення законом №33696-IX від 09.05.2024 було внесено зміни. Можна припустити, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП в редакції, яка діяла до 19.05.2024 та якою було передбачено, що: «Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Однак, санкція ч. 2 ст. 210 КУпАП в редакції, яка діяла до 19.05.2024 року передбачає накладення штрафу від 850 грн. до 1 700 грн. Натомість, на позивача накладено штраф за ч. 2 ст. 210 КУпАП в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Тобто, стягнення у вигляді штрафу, що застосоване до позивача перевищує санкцію ч. 2 ст. 210 КУпАП як в редакції, яка діяла до 19.05.2024, так і в редакції, яка діяла після 19.05.2024. При цьому, зі змісту спірної постанови не вбачається, коли на думку уповноваженої посадової особи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення та за якою редакцією КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності, що порушує принцип правової визначеності для позивача. Як вже зазначалося вище, вказані відомості відсутні і у складеному відносно позивача протоколі. Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення не можна назвати законним, повним та об`єктивним, з всебічно з`ясованими обставинами. Також, якщо розглядати ч. 2 ст. 210 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 3696-ІХ від 09.05.2024, то позивачу поставлено у провину порушення абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921, згідно якого призовники та військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади, яка втратила чинність 05.01.2023, та порушення абз.8 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених «Порядком організації ведення та військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, згідно якого призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З огляду на те, що суть поставленого позивачу у провину адміністративного правопорушення полягає в тому, що 04.07.2024 було виявлено, що він не перебуває на військовому обліку в РТЦК та СП та ніколи не перебував, то в його діях не вбачається порушення абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921, яка втратила чинність 05.01.2023 та порушення абз.8 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених «Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 з огляду на те, що обов`язки, визначені цими положеннями стосуються саме осіб, які перебувають на військовому обліку. В той же час, позивач на військовому обліку не перебував, що ним не заперечується. Фактично, поставлені у провину позивачу порушення нормативно-правових актів не відповідають суті описаного порушення. Як зазначив позивач у своїх поясненнях в протоколі від 04.07.2024, він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік. Натомість, у спірній постанові вказано, що метою візиту до ІНФОРМАЦІЯ_3 було уточнення військово-облікових даних, що не відповідає дійсності. Так, позивач розуміє, що він зобов`язаний стати на військовий облік і тому неодноразово особисто відвідував ІНФОРМАЦІЯ_4 саме з метою стати на військовий облік, з`ясовував перелік необхідних документів, зібрав такі документи, щоб подати їх у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, документально цього не фіксував з огляду на те, що покладався на добросовісність працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_4 не було взято позивача на військовий облік та під час останнього візиту 04.07.2024 винесено спірну постанову. Крім цього, зазначила, що позивач віднесений до категорії призовників, на даний момент йому повних 21 рік. 23.01.2020 йому виповнилося 17 років, після досягнення 17-річного віку, позивач повинен був би прибути до районного (міського) військового комісаріату лише після отримання повістки та у визначений в такій повістці строк. Натомість, у 2020 році позивач жодної повістки про явку до районного (міського) військового комісаріату не отримував. Відсутність відповідної повістки про виклик позивача в районний (міський) військовий комісаріат у 2020 році для приписки свідчить про відсутність в діях позивача суб`єктивної сторони (як умислу, так і необережності) адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 210 КУпАП (якщо розглядати в контексті редакції, що діяла до 19.05.2024). Враховуючи вищенаведені численні процедурні порушення та відсутність будь яких доказів про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

27 серпня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив адвоката Петрик О.В., в якому остання зазначила, що відповідач поданим відзивом, намагається змінити кваліфікацію діяння, поставленого у провину позивачу з ч. 2 ст. 210 КУпАП на ч. 3 ст. 210 КУпАП, тому уточнення відповідача щодо кваліфікації діяння слід оцінювати критично. Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 затверджено Інструкцію зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів оформлення матеріалів та про адміністративні правопорушення. Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу ІІ Інструкції, не допускаються закреслення чи виправлення записів, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений. Тому начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний був перевірити правильність складеного відносно позивача протоколу. Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Складений відносно позивача протокол не містить відомостей про місце та час вчинення позивачем, поставленого йому у провину адміністративного правопорушення, а також відсутні жодні докази, що підтверджують винуватість позивача. Сам же позивач пояснив, що під час проведення приписки до призовної дільниці (2020 рік) він перебував за межами України. Відповідно до редакції ч. 7 ст. 38 КУпАП, чинної на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Відтак, з огляду на відсутність відомостей про час та місце вчиненого позивачем, на думку відповідача, адміністративного правопорушення, неможливо було об`єктивно здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення. Такий розгляд було здійснено формально з суттєвими порушеннями вимог законодавства, зокрема в частині того, що позивачу не було роз`яснено прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП. Відповідачем не надано доказів правомірності винесення спірної постанови.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Петрик О.В. позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила про наявність суттєвих порушень прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відсутність будь-яких доказів вини позивача, наявні процедурні порушення та порушення в оформленні адміністративних матеріалів, а тому представник позивача вважає, що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі має бути закрито.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Позиція відповідача: на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі, оскільки відповідно до постанови № 97/24 від 4 липня 2024 року, ОСОБА_1 інкримінується те, що всупереч абз. 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року (далі Правила), останній особисто не повідомив в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також не надав зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим порушив Правила військового обліку, тобто дії (бездіяльність) ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. При складанні вказаного протоколу та оскаржуваної постанови були допущені описки, зокрема, в протоколі помилково зазначено, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, що не відповідає кваліфікації діяння, яке скоїв позивач. В постанові № 97/24 від 4 липня 2024 року допущена аналогічна описка (замість ч. 3 ст. 210 КУпАП, вказано ч. 2 ст. 210 КУпАП), а також допущена описка у визначені розміру штрафу (замість 1000 вказано 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян). Діючі положення КУпАП не регулюють порядок виправлення описок в протоколі та постанові, а тому ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що допущені описки не зачіпають суть прийнятого рішення та просить Стрийський міськрайонний суд Львівської області вважати вірними наступні уточнення: 6.1. у протоколі про адміністративне правопорушення від 4 липня 2024 року: ч. 3 ст. 210 КУпАП; 6.2. у постанові № 97/24 від 4 липня 2024 року: ч. 3 ст. 210 КУпАП та 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При винесенні постанови №97/24 від 04 липня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 застосував до ОСОБА_1 найнижчу межу покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. Також, у ІНФОРМАЦІЯ_3 були всі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а помилки, допущені під час складання протоколу та постанови не впливають на виваженість покарання та кваліфікації дій ОСОБА_1 . На підставі викладеного, відповідач просить суд вважати вірними наступні уточнення: у протоколі про адміністративне правопорушення від 4 липня 2024 року: ч. 3 ст. 210 КУпАП; у постанові № 97/24 від 4 липня 2024 року: ч. 3 ст. 210 КУпАП та 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З витягу з реєстру територіальної громади від 09.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.14/.

З протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210 КУпАП від 04.07.2024 вбачається, що 04 липня 2024 року ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) для уточнення військово-облікових даних, під час чого було виявлено, що даний громадянин на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 не перебуває і ніколи не перебував, чим порушив абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних». Затверджених Постановою КМУ від 07.12.2016 №921, абз. 8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених «Порядком органазаціїї та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, який передбачає, що призовники військовозобов`язані повинні повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси, місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Пункт 3 зазначених Правил передбачає, що призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого ще триває. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. На підставі зазначених обставин, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, а саме за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, що вчинено в особливий період. З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що під час проведення приписки до призовної дільниці (2020 рік) він перебував за межами України і тому не був повідомлений про проходження приписки. Зараз враховуючи воєнний стан він вирішив відновити свій військовий облік, щоб уникнути порушення Закону. Він розуміє, що своїми діями допустив скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП та готовий понести за це покарання. Разом з тим, просить його суворо не карати та зобов`язується в майбутньому не допускати порушень діючого законодавства України /а.с.15-16/.

Згідно з постановою №97/24 від 04.07.2024, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., та згідно з якою, 04 липня 2024 року ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) для уточнення військово-облікових даних, під час чого було виявлено, що даний громадянин на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 не перебуває і ніколи не перебував чим порушив абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921, абз. 8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених «Порядком органазаціїї та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, який передбачає, що призовники військовозобов`язані повинні повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси, місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Пункт 3 зазначених Правил передбачає, що призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого ще триває. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. На підставі зазначених обставин, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, а саме за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, що вчинено в особливий період /а.с.17-18/.

З копії довідки №9/TD18/8 від 07.10.2023, з перекладом з польської мови на українську мову, яка засвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романюк М.І. вбачається, що ОСОБА_5 у навчальному році 2020/2021 був студентом 3-го класу технікуму «Комплекс економічно-технічних шкіл ім. Бійців землі Львувецької», навчався за професією: технік з інформаційних систем (ІТ-спеціальність) на денній формі навчання. Дата початку навчання 01.09.2018, закінчення навчання заплановано на 31.08.2022 /а.с.19-21/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;прийняте у справі рішення.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади ( у тому рахунку без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою №97/24 від 04.07.2024, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., та згідно з якою, 04 липня 2024 року ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) для уточнення військово-облікових даних, під час чого було виявлено, що даний громадянин на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 не перебуває і ніколи не перебував, чим порушив абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921, абз. 8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених «Порядком органазаціїї та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, який передбачає, що призовники військовозобов`язані повинні повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси, місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Пункт 3 зазначених Правил передбачає, що призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого ще триває. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. На підставі зазначених обставин, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, а саме за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, що вчинено в особливий період

Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, яка тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,тобто від 5100 грн до 8500 грн.

Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 04 липня 2024 року прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) для уточнення військово-облікових даних, під час чого було виявлено, що даний громадянин на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 не перебуває і ніколи не перебував, своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921, абз 8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених «Порядком органазаціїї та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Відповідно до п.1. Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

1) перебувати на військовому обліку:

- за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;

- за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;

2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

4) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів;

5) проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві;

7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;

8) особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених устатті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених устатті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

9) негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

10-1) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану:

- у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів);

- мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон;

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Громадяни України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, зобов`язані протягом 30 днів з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року№ 563 «Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2980) стати на військовий облік одним з таких способів:

- прибуття особисто до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- шляхом подання заяви про взяття на військовий облік у довільній формі разом із відомостями, визначеними додатком 4 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та копії першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, яким такого громадянина України знято з військового обліку, через закордонну дипломатичну установу України.

Заява подається громадянином України закордонній дипломатичній установі України особисто разом із паспортом громадянина України для виїзду за кордон, який після прийняття заяви повертається громадянину України, або засобами поштового зв`язку разом з копією першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Закордонна дипломатична установа України надсилає заяву з визначеними документами відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню або регіональному органу СБУ або відповідному підрозділу розвідувальних органів на їх адресу електронної пошти, яка розміщена на їх офіційному веб-сайті, у семиденний строк.

11) подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на базову військову службу.

Як вбачається з викладеного, пункт 1 Правил містить одинадцять підпунктів, кожен з яких є окремим встановленим правилом, за порушення якого може настати адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в силу вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є призовником.

Згідно з довідкою №9/TD18/8 від 07.10.2023 Економіко-Технічних Шкіл ім. Бійців землі Львувецької ОСОБА_1 навчався у навчальному році 2020/2021 в 3 класі технікуму за професією технік з інформаційних систем (ІТ-спеціаліст) на денній формі навчання. Дата початку навчання 01.09.2018, закінчення навчання заплановано на 31.08.2022.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та не заперечується позивачем, останній на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 не перебував, тому поставлені йому в провину порушення нормативно-правових актів не відповідають суті описаного правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить логічного викладу обставин і суті адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції інкримінованого позивачу правопорушення, тобто відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, а наведені у постанові формулювання не містять конкретних даних часу, місця порушення Правил, що не відповідає вимогам, встановленим ст.283 КУпАП.

Судом також встановлено, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП неправомірно застосовано штраф у розмірі 17 000,00 грн, а саме поза межами санкції вказаної статті, що також є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, в оскаржуваній постанові немає посилання на те, що ОСОБА_1 , протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП, тобто кваліфікуючу ознаку повторності вчиненого правопорушення, та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а, подекуди, й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Тому, позиція відповідача про описки в протоколі та оскаржуваній постанові № 97/24 від 4 липня 2024 року в частині кваліфікації правопорушення та розміру накладеного на позивача штрафу не заслуговує на увагу суду.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем правил військового обліку та правомірність притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП, а тому наявні правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №97/24 від 04.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №97/24 від 04.07.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: адвокат Петрик Олександра Вікторівна, РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: м. Львів, вул. Тернопільська, 5/28;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код НОМЕР_3 ,місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

Представник відповідача: Ільницька Мар`яна Іванівна, місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. О. Нижанківського, 6.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська