Справа № 260/6521/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

18 жовтня 2024 рокум. Ужгород№ 260/6521/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Кропивницької Уляни Миколаївни ( АДРЕСА_2 ) до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ вул. Франка, 4, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2024 року Фізична особа-підприємець Дома-Верменко Вікторія Іванівна, в особі представника ОСОБА_2 звернулася з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, якою просить визнати протиправною і скасувати постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС у розмірі 720 000,00 грн.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій просить: 1) зупинити дію постанови Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі; 2) зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця Дому- ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, яке здійснюється в межах виконавчого провадження № 76226573, - до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

14 жовтня 2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови.

17 жовтня 2024 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить: 1) зупинити дію постанови Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі; 2) зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця Дому- ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, яке здійснюється в межах виконавчого провадження № 76226573, до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами статті 154 частин 2, 3 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування необхідності застосування вказаного виду забезпечення позову, заявник посилається на 15.10.2024 на адресу позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 76226573 та виклик державного виконавця. Разом із тим, надіслана державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження не містить ідентифікатора для доступу до матеріалів виконавчого провадження, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості ознайомитися із цими матеріалами. Із постанови про відкриття виконавчого провадження випливає, що державним виконавцем стягується із позивача виконавчий збір у розмірі 120 000,00 грн. Також позивачу стало відомо, що 09.10.2024 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника. Отже, відповідач вчинив дії щодо примусового виконання оспорюваної постанови. Це свідчить про те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду, ефективний захист прав або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, може стати істотно ускладненим чи унеможливленим. При цьому, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та наведені в ній підстави для вжиття відповідних заходів, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з положеннями частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2024 року постановою головного державного виконавця Берегівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турані Аліною Іванівною, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання постанови Південно-Західного міжрегіонального управління ДС з питань праці № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, виданої 23 серпня 2024 року та відкрито виконавче провадження № 76226573.

09 жовтня 2024 року постановою головного державного виконавця Берегівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турані Аліною Іванівною, при примусовому виконанні постанови Південно-Західного міжрегіонального управління ДС з питань праці № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, виданої 23 серпня 2024 року прийнято постанову про арешт коштів боржника.

Отже, в межах виконавчих проваджень ВП № 76226573 здійснюється примусове виконання постанови Південно-Західного міжрегіонального управління ДС з питань праці № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, виданої 23 серпня 2024 року.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Таким чином, враховуючи той факт, що державними виконавцями розпочато примусове виконання постанови Південно-Західного міжрегіонального управління ДС з питань праці № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, виданої 23 серпня 2024 року про накладення на позивача штрафу та вчиняються дії зі стягнення з позивача вказаних сум, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому суд, зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, за наведених вище обставин, жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а лише спрямовано на збереження існуючого майнового стану позивача до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду справи по суті.

Як вже зазначалося судом, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 1 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що за наявності відкритого виконавчого провадження належним способом забезпечення адміністративного позову є зупинення стягнення за виконавчим документами, а саме за постановою Південно-Західного міжрегіонального управління ДС з питань праці № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, виданою 23 серпня 2024 року про накладення на позивача штрафу.

Вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

При цьому суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Вказаний захід забезпечення адміністративного позову відповідає предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Відтак, заяву представника позивача про забезпечення позову необхідно задовольнити частково.

Суд звертає увагу на положення статті 156 КАС України, відповідно до якої ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно з статтею 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Зупинити стягнення на підставі постанови Південно-Західного міжрегіонального управління ДС з питань праці № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, виданою 23 серпня 2024 року.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Копію ухвали направити сторонам у справі та до Берегівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суд суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль