Справа № 440/11378/24
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 22 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/11378/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Чеснокової А.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Першого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2024 позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 11.09.2024 ВП № 76018110 про стягнення виконавчого збору в розмірі 32000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на протиправність та необґрунтованість спірної постанови, оскільки боржник вчиняв дії щодо добровільного виконання вимог виконавчого документа, внаслідок чого позивач вважав відсутніми підстави для стягнення з нього виконавчого збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

14 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову. Зазначав, що Закон України "Про виконавче провадження" в редакції, що діяла станом на момент відкриття виконавчого провадження № 76018110, не ставить обов`язок державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у залежність від фактичного вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Крім того зазначив, що судове рішення боржником було виконане вже після відкриття виконавчого провадження.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі № 440/1285/24, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною бездіяльність Першого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо не нарахування та не невиплати ОСОБА_1 індексації за період з 04.12.2017 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язано Перший державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 04.12.2017 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Першого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі № 440/1285/24 набрало законної сили 05 липня 2024 року.

27 серпня 224 року Полтавським окружним адміністративним судом з метою примусового виконання зазначеного судового акта видано виконавчий лист № 440/1285/24.

На підставі зазначеного виконавчого документа відповідачем 11 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження № 76018110.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11 вересня 2024 року стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 32000,00 грн.

Незгода позивача з обґрунтованістю винесення постанови про стягнення виконавчого збору стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частинами третьою та четвертою статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи; державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, у розумінні статті 27 Закону №1404-VIII стягнення виконавчого збору не пов`язується із фактичним вчиненням виконавчих дії державним виконавцем у виконавчому провадженні, а обчислюється з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та правового статусу боржника.

Частинами п`ятою, шостою, сьомою, восьмою та дев`ятою зазначеної статті передбачено випадки, у яких виконавчий збір не стягується.

Дослідивши матеріали справи, суд не встановив обставин, які б звільняли державного виконавця від обов`язку стягнути виконавчий збір у виконавчому провадженні № 76015110.

Натомість у позовній заяві ініціатор звернення вказує на вчинення дій, спрямованих на добровільне виконання ним судового рішення у справі № 440/1285/24, а саме: листом від 21 серпня 2024 № 61-25-01.22-39/61-25.04 "Про виділення додаткових коштів" для бюджетних асигнувань здійснено запит через ГУ ДСНС України у Полтавській області до Державної служби України з надзвичайних ситуацій розпорядника коштів першого рівня та замовлено додаткові кошти для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в сумі 63034,11 грн. за період з 07.09.2016 по 28.02.2028 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн, а відтак стверджує про наявність підстав, передбачених частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404-VIII (виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження).

Відхиляючи вказані доводи, суд наголошує на тому, що рішення у справі № 440/1285/24 набрало законної сили 05 липня 2024 року, проте дії, спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, позивач розпочав вчиняти лише у серпні 2024 року, а фактичне виконання зазначеного судового рішення здійсненне боржником лише 16 вересня 2024 року, тобто вже після відкриття виконавчого провадження та винесення спірної постанови.

Висновки суду у цій справі узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 02 червня 2021 року у справі № 160/4481/20, які в силу частини другої статті 242 КАС України підлягають врахуванню судом першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене суд зауважує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Враховуючи зазначене, відповідач, приймаючи спірну постанову про стягнення виконавчого збору, діяв на підставі, в межах і спосіб, встановлений приписами Закону №1404-VІІІ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

. Відмовити в задоволенні позову Першого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (вул. Чумацький Шлях, 103, м. Полтава, Полатвська область, 36034, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова