Справа № 295/7171/24
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7171/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі УПП в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2011467 від 27.04.2024 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону полку-1 УПП в Житомирській області Григорєва С.М. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП. Із оскаржуваної постанови слідує, що 27.04.2024 року об 11 год. 39 хв. на Житомирській трасі М07 166 км позивач керував автомобілем Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , без увімкнутого ближнього світла фар поза населеним пунктом. За словами ОСОБА_1 , правил дорожнього руху не порушував, оскільки перед початком руху перевів освітлювальні прилади у відповідний режим. Також поліцейським під час розгляду справи було проігноровано клопотання надати докази вчинення адміністративного правопорушення для ознайомлення з ними. На переконання позивача, прийнята по справі постанова є незаконною, не відповідає вимогам КУпАП та має бути скасована. Додатково ОСОБА_1 подана до суду письмова заява про поновлення процесуального строку на оскарження постанови.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.06.2024 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника ДПП в особі УПП в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник зазначив, що відповідно до винесеної постанови серії ЕНА №2011467 від 27.04.2024 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП. Згідно винесеної постанови, позивач керував транспортним засобом Opel, н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі М07 166 км без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність у вигляді попередження. Представник відповідача вважає, що складена інспектором поліції постанова є належним і допустимим доказом по справі, будь-яких порушень під час її складання відповідачем не допущено. Доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови, проте такі не підтверджені жодним належним і допустимим доказом. Водночас, інспектором не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття і складення спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 15 275,00 грн., то, на переконання представника відповідача, вони є надмірними, необґрунтованими та неспівмірними в порівнянні з фактично виконаним об`ємом роботи. Тому, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Хобта Ю.М. просив посилання відповідача, викладені у поданому відзиві на позовну заяву, вважати необґрунтованими та такими, що не мають значення для справи, задовольнити позовні вимоги та витрати на правову допомогу покласти на відповідача. Звертав увагу суду на те, що позивачу не надано було для ознайомлення відео з нагрудних камер. Оскаржувана постанова містить лише посилання на технічний прилад Motorola vb 400 475411, тобто камеру, яка прикріплена в автомобілі. Оглянувши відео з даної камери, не видно порушень ПДР позивачем.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 27.04.2024 року поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону полку-1 УПП в Житомирській області Григорєвим С.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2011467, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, 27.04.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі М07 166 км без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 9.8 ПДР України на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Стаття 125 КУпАП передбачає, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Суд, надаючи оцінку діям відповідача інспектора, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні, допустимі, достовірні та достатні докази такого правопорушення, чого в даному випадку, на думку суду, не було дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому за змістом частиною 2 указаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення відповідачем до відзиву на позовну заяву додано DVD-диск із записами з нагрудної камери поліцейського, а саме портативного відеореєстратора Motorola VB 400 475411.

Разом з тим, відеозапис, який розміщений на диску, жодним чином не доводить факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП. З даного відеозапису неможливо однозначно стверджувати, що позивач 27.04.2024 року керував автомобілем Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , без увімкнутого ближнього світла фар поза населеним пунктом. Не в останню чергу і через те, що в момент зупинки автомобіля рука поліцейського, яка тримала гаджет, перекриває видимість транспортного засобу ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили факт вчинення гр. ОСОБА_1 передбаченого ст. 125 КУпАП правопорушення та спростовували згадані у позові твердження останнього.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність події і складу адміністративного порушення, які визначені у постанові інспектора, та відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 125 КУпАП, а тому наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З приводу заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Встановлено, що 29.04.2024 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ДК Смарт Партнерз» був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №2904/24.

Згідно з п. 4.1 Додатку №1 до договору №2904/24 про надання правової (правничої) допомоги від 29.04.2024 року правова допомога, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, сума коштів та їх порядок визначається в додаткових угодах до даного договору.

Сума, узгоджена сторонами в замовленні та додатковій угоді та оплачена клієнтом, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання правової (правничої) допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.7 Додатку №1).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що також відображено у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 року по справі №820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16.

З акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги №2904/24 від 29.04.2024 року слідує, що вартість наданих адвокатом послуг складає 15 275,10 грн. При цьому, судом звернуто увагу, що у переліку виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, серед іншого, включена послуга представництва інтересів позивача у Богунському районному суді м. Житомира, натомість розгляд даної справи здійснювався судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що витрати на правничу допомогу у розмірі 15 275,00 грн. є надмірними, необґрунтованими та неспівмірними в порівнянні з фактично виконаним об`ємом роботи. Виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу представник Департаменту патрульної поліції просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

З урахуванням доводів представника відповідача суд вважає розмір витрат на правничу правову допомогу адвоката завищеним, а тому, з урахуванням незначної складності справи та переліку виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт та обсягом наданих адвокатом послуг і значенням справи для сторони, суд вважає за можливе відшкодувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу частково, в сумі 2 000,00 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідності процесуальних дій.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Беручи до уваги обставини, викладені позивачем в обґрунтування доводів клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, незначний пропуск такого строку (1 день), суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду із даним адміністративним позовом та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 125, 245, 251, 258, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 90, 121, 122, 134, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції в особі УПП в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 27.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2011467, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн. та 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 21.10.2024.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Суддя