Справа № 420/10497/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника відповідача:

ГУ ДПС в Одеській області Грушки В.В. (згідно Витягу з ЄДРПОУ),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, за результатом розгляду якого, позивач просить суд ухвалити рішення, відповідно до якого:

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративного про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 02.03.2021 року час прийнятого рішення 15 годин про застосування умовного адміністративного арешту платника податків ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказує, що 17.02.2021 року було видано наказ № 692-п Головним управлінням ДПС в Одеській області про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Позивач вважає, що Головне управління ДПС в Одеській області про обґрунтованість умовності адміністративного арешту майна платника податків, зупинення видаткових операцій на рахунках - фізичної особи підприємця ОСОБА_1 звернулось безпідставно.

15.03.2021 року позивач по пошті отримав копію наказу про проведення фактичної перевірки від 18.02.2021 року, завірену печаткою, копію акту відмови від підпису від 01.03.2021 року без зазначення часу складання, копію направлення на перевірку від 22.02.2021 року, копію рішення від 02 березня 2021 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків, копію Додатка 1 інформацію про суб`єкт господарювання, лист ДПС підрозділам аудиту., що позбавило його можливості захистити свої права.

Позивач вказує, що 01.03.2021 року працівники Головного управління ДПС прибули до нього з перевіркою, прізвищ інспекторів йому не відомо, йому не було надано а ні наказу на проведення перевірок, а ні будь-яких документів. Перевірка відбувалась у вечірній час поза межами роботи магазину, тобто в неробочий час, в результаті виник конфлікт з приводу перевірки поза межами робочого часу, і працівники ДПС почали складати акт, відповідач вимушений був викликати поліцію з метою забезпечення правопорядку. По приїзду працівників поліції, інспектори ДПС склали акт, але про що позивачу не відомо, його ніхто не ознайомлював з актом, причина перевірку йому не відома (якщо це планова, то за який період ніхто не зазначав), після складання акту, копія йому вручена не була, акт позивач не підписував, що в акті зазначено йому не відомо. Позивач вважає, що акт був складений до проведення перевірки.

Позивач вказує, що наказ про проведення фактичної перевірки було видано 17.02.2021 року, два направлення датовано 22.02.2021 року, де не зазначено скільки тривала перевірка та на який строк продовжено перевірку, що на думку позивача, є порушенням. Лист Директора департаменту податкового аудиту від 26.08.2020 року на підставі якого видано Наказ на проведення фактичної перевірки носить рекомендований характер та не є прийнятий законом.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено підпункт 94.2.2 пункту 94.2 статті 94 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

10.08.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, з огляду на який відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначає наступне.

ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ від 17.02.2021року № 692-П Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

На підставі даного наказу та направлень на перевірку 01.03.2021 о 17:58 год. співробітниками податкового управління здійснено вихід за податковою адресою господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 . Позивачем було відмовлено у допуску посадових осіб до перевірки, у зв`язку із чим складено відповідний акт. В подальшому, 02.03.2021 о 15:30 начальником ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках фізичної особи-підприємця, а також про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого підтверджено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 420/3168/21, яке набрало законної сили.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року суд зупинив провадження у справі до скасування «червоного рівня» епідемічної небезпеки в Одеській області.

17.09.2024 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Також, позивач зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити

Ухвалою суду від 17.09.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання суд поновив провадження у справі та закрив підготовче засідання.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві.

Вислухав думку представника відповідача, дослідив докази наявні в матеріалах судової справи, суд робить наступний висновок.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідачем у справі було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 , за обґрунтованістю якого, ГУ ДПС в Одеській області звернулось до суду із заявою.

Застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків підтверджено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 420/3168/21, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року та набрало законної сили.

Так, в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 420/3168/21 зазначено:

«Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 наголошує, що між сторонами виник спір про право та звернення до суду не змінює порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків. Відповідач вважає, що має місце грубе порушення його прав та заперечує законність призначення фактичної перевірки відносно нього; пояснює, що його відмова від допуску представників податкового органу до проведення фактичної перевірки була обумовлена саме відсутністю законних підстав для проведення перевірки за ст. 81 ПК України.

При цьому відповідачем не наводиться жодного аргументу, в чому полягає протиправність наказу про призначення фактичної перевірки відносно нього. Також відповідач не наводить доказів на підтвердження, визначених ст. 81 ПК України, підстав для недопущення співробітників податкового органу до проведення фактичної перевірки, зокрема непред`явлення платнику податків направлень на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службових посвідчень посадових осіб тощо.

Одночасно відповідачем не вчинено жодної дії, яка б була спрямована на відновлення свого права, яке він вважає порушеним.

В той же час, у постанові Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року по справі №826/2195/16, касаційне провадження №К/9901/25948/18, зазначено, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Однак за встановлених судом обставин, ФОП ОСОБА_1 не вчинено будь-яких дій для відновлення порушеного права та не втілена незгода з рішенням контролюючого органу шляхом оскарження відповідного наказу.

Так, станом на час вирішення даної справи відповідач у встановленому законом порядку не оскаржив ні наказ ГУ ДПС в Одеській області № 692-П від 17.02.2021 Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ні рішення про Головного управління ДПС в Одеській області від 02.03.2021 про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 .

Одночасно відповідач жодним чином не обґрунтовує свою незгоду з призначеною відносно нього фактичною перевіркою. Натомість, платником податків лише висловлюється незгода з цим фактом, що само по собі не може слугувати підставою для відмови платника податків від покладених на нього податковим законодавством обов`язків, а саме допускати перевіряючих до здійснення контрольного заходу за наявності всіх підстав для цього.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи доведеність заявником обставин щодо недопуску ФОП ОСОБА_1 посадових осіб посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області до фактичної перевірки з питань дотримання вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та / або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку за період з 01.01.2019 по дату закінчення фактичної перевірки на підставі листа ДПС України від 26.08.2020 № 14994/7/99-00-07-05-02-07 щодо задекларованих суб`єктами господарювання податкових зобов`язань з роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів за січень-лютий 2020 р., зокрема перелік місць торгівлі за КОАТУУ, де нарахування акцизного податку з роздрібного продажу алкогольних напоїв складає менше 200 грн на місяць, а з роздрібного продажу тютюнових виробів менше 600 грн на місяць, - суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Головного управління ДПС в Одеській області про зупинення видаткових операцій на рахунках підприємця у банках та фінансових установах, а також обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.03.2021.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги заяви Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.»

Згідно до ч.2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно до ч.1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З огляду на зазначені судом вище норми права, суд може зробити висновок, що в розглядаємій справі позивачем оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, яке було предметом розгляду іншої справи між тими самими сторонами. У вказаному рішенні судом встановлені обставини, які, на думку суду, не можуть оспорюватися в розгядаємій справі за участі тих самих осіб.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ: ВП 44069166; адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 21 жовтня 2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.