Справа № 400/8811/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/8811/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23

У С Т А Н О В И В :

30.09.2024 ОСОБА_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано заяву про встановлення судового контролю.

Мотивуючи таке звернення позивач вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 не виконується постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №400/8811/23 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23 задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 протягом 15 календарних днів, з дня отримання даної ухвали, подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23.

16.10.2024 військовою частиною НОМЕР_1 до суду апеляційної інстанції скеровано звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23.

Мотивуючи вказане звернення суб`єкт владних повноважень акцентує увагу на тому, що наразі виконання судового рішення у справі №400/8811/23 унеможливлюється відсутністю фінансування, адже усі фінансові ресурси Міністерства оборони України спрямовано на фінансування першочергових потреб Збройних Сил України для забезпечення обороноздатності України від повномаштабної військової агресії російської федерації.

Здійснюючи розгляд постановленого перед судом апеляційної інстанції питання, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, колегія суддів виходить з такого.

Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень визначено статтею 382 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів свідчить про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду суд уповноважено прийняти одне із рішень, які передбачено ч.2 ст.382 КАС України.

Як установлено колегією суддів, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у справі №400/8811/23 скасовано.

Прийнято у справі №400/8811/23 нове рішення суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 09.05.2019 включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 09.05.2019 у розмірі 106124 грн. 20 коп. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Отже, для повного виконання вищенаведеного судового рішення суб`єкт владних повноважень має нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 09.05.2019 у розмірі 106124 грн. 20 коп. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100.

Натомість, як зазначено військовою частиною НОМЕР_1 , виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23 наразі унеможливлюється з огляду на відсутність фінансування, адже усі фінансові ресурси Міністерства оборони України спрямовано на фінансування першочергових потреб Збройних Сил України для забезпечення обороноздатності України від повномаштабної військової агресії російської федерації.

На підтвердження означеного відповідачем до суду апеляційної інстанції подано відповідні докази, а саме: основну заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення військова частина НОМЕР_1 на червень 2024 року; розрахунок потреби в коштах на виплату щомісячного грошового забезпечення військова частина НОМЕР_1 на червень 2024 року; розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення військова частина НОМЕР_1 на червень 2024 року; розрахунок потреби в коштах для виплату підйомної допомоги військова частина НОМЕР_1 на червень 2024 року, тощо.

Неможливість виконання військовою частиною НОМЕР_1 судового рішення з об`єктивних причин (через відсутність фінансування) також підтверджено органом виконавчої служби під час примусового виконання такого судового акту в межах виконавчого провадження ВП №74792156, яке постановою державного виконавця від 28.06.2024 було закінчено відповідно до приписів п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку досліджуваному питанню суд апеляційної інстанції уважає доводи військової частини НОМЕР_1 цілком прийнятними та обґрунтованими.

В контексті вказаного слід також відмітити, що відповідач не заперечує власного обов`язку з виконання судового рішення, а вказує про наявність об`єктивних підстав, які наразі унеможливлюють його виконання.

У постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 викладено правовий висновок, згідно із яким сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що позивачем не доведено, а колегією суддів не установлено, що в спірних правовідносинах військова частина НОМЕР_1 мала реальну можливість виконати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23, однак не виконала її.

У досліджуваній ситуації, жодної недобросовісності в діях відповідача не установлено.

Відповідач не відмовляється від виконати судове рішення, однак через обмежене фінансування та першочергове забезпечення потреб Збройних Сил України для забезпечення обороноздатності України від повномаштабної військової агресії російської федерації, суб`єкт владних повноважень постанову суду апеляційної інстанції на даний час виконати не в змозі.

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що невиконання військовою частиною НОМЕР_1 постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23 не може уважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

З огляду на встановлені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, немає підстав уважати, що рішення суду у цій справі залишиться невиконаним.

Відтак, на думку апеляційного адміністративного суду, звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23 може бути прийнято.

Керуючись ст.ст.321, 325, 328, 329, 382 КАС України, апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Прийняти звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №400/8811/23.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький А.В. Крусян