Справа № 420/21410/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21410/24

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р. Дата і місце ухвалення: 09.09.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Одеського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» 05 липня 2024 року надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 04.07.2024р.

Заява обґрунтована тим, що на підставі наказу від 02.07.2024р. №6474-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 . Однак, у допуску до проведення перевірки контролюючому органу було відмовлено, про що складено акт відмови від допуску до перевірки від 03.07.2024р. №3968/15-32-07-06-17. У зв`язку з цим, на підставі ст.94 ПК України, 04.07.2024р. о 15:00 год. в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 , обґрунтованість якого, у відповідності до п.94.10 ст.94 ПК України, має бути перевірена судом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року заяву Головного управління ДПС в Одеській області задоволено.

Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно з рішенням в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 04 липня 2024 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 09.09.2024р. та відмовити в задоволенні заяви Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що у разі відмови платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки встановленню та дослідженню, передусім, підлягає законність підстав для проведення фактичної перевірки. Апелянт стверджує, що наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 02.07.2024р. №6474-п, яким призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , містить лише формальне цитування статтей ПК України без зазначення жодної конкретної інформації про підстави здійснення перевірки. Зокрема, у вказаному наказі не зазначено про наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення ФОП ОСОБА_1 порядку ведення розрахункових операцій, у т.ч. із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій або наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; про використання ФОП ОСОБА_1 праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

Таким чином, за твердженнями апелянта, враховуючи ненадання скаржнику належним чином оформленого наказу як документа, на підставі якого проводиться перевірка, ФОП ОСОБА_1 мала право на недопуск посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки на підставі абзацу 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України.

Посилається апелянт і на те, що акт про недопуск працівників Головного управління ДПС в Одеській області від 03.07.2024р. №5973/15-32-07-06-17 не містить відомостей про відмову ФОП ОСОБА_1 (або її представника) від проведення фактичної перевірки. Повноваження «старшої зміни магазину ОСОБА_2 », про яку зазначено у вказаному акті, не підтверджено.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у рішенні про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 04.07.2024р. не зазначено, яке саме майно ФОП ОСОБА_1 підлягає арешту.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 знаходиться на спрощеній системі оподаткування, основним видом діяльності ФОП є роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціальних магазинах (КВЕД 47.72).

Господарську діяльність суб`єкт господарювання здійснює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі п.п.19-1.1.4, 19-1.1.8 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС в Одеській області 02.07.2024р. прийнято наказ №6474-п про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якого наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_1 , з 03 липня 2024 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 15.01.2024р. по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до змісту вказаного наказу підставою його видання є надходження податкової інформації, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства при проведенні розрахункових операцій лише в безготівковій формі.

Зокрема, наказ від 02.07.2024р. №6474-п виданий позивачем за результатами розгляду доповідної записки №3552/15-32-07-06-11 від 25.06.2024р. та листа ДПС України від 28.05.2024р. №15669/7/99-00-07-04-01-07 (вх. Головного управління ДПС в Одеській області від 28.05.2024р. №2292/8) про проведення фактичної перевірки торгівельних об`єктів мережі «КОНФІСКАТ», які здійснюють діяльність на території м. Одеси через підконтрольних ФОПів на спрощеній системі оподаткування, здійснюючи розрахункові операції лише в безготівковій формі, готівкові розрахунки не фіскалізуються. Під час проведення розрахунків за товар карткою видаються фіскальні чеки ПРРО, а при оплаті готівкою - розрахункові документи невстановленої форми та змісту, що імітують фіскальні чеки, які не надходять до СОД РРО ДПС. Наявна інформація, яка свідчить про можливі порушення платниками податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи, зокрема, протягом червня 2024 зазначені ФОП здійснювали розрахункові операції лише в безготівковій формі, що свідчить про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій.

На підставі наказу від 02.07.2024р. №6474-п та направлень на перевірку від 02.07.2024р. №13175/15-32-07-06-15 та №13176/15-32-07-06-15 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 03.07.2024р. був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою суб`єкта господарювання: АДРЕСА_1 , з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області та направлень на проведення перевірки.

Посадовими особами контролюючого органу було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу від 02.07.2024р. №6474-п та направлень на перевірку від 02.07.2024р. №13175/15-32-07-06-15 та №13176/15-32-07-06-15 представнику ФОП ОСОБА_1 - старшій зміни магазину на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту від 20.03.2024р. у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 перебувають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Працівник магазину відмовилась від отримання копії наказу та від підпису у направленнях на перевірку, про що складено акт від 03.07.2024р. №3972/15-32-07-06-17.

З матеріалів справи, також, вбачається, що перед висловленням наміру провести фактичну перевірку 03.07.2024р. у магазині за вказаною адресою, в порядку п.п.20.1.11. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області проведено контрольну розрахункову операцію з метою контролю дотримання ФОП ОСОБА_1 порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Зокрема, придбано шкарпетки Базові №25 бавовняно-паперові, чорні у кількості 1 штука на суму 11,99 грн. за готівкові кошти, які були передані співробітнику ФОП ОСОБА_1 .

Після отримання грошових коштів на підтвердження отримання грошових коштів та реалізації товару перевіряючим надано фіскальний чек не встановленого зразку, який долучено до матеріалів справи.

Начальником управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області подано в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податку від 03.07.2024р. №3706/15-32-07-06-11, з наведених вище підстав.

04.07.2024р. о 15 годині 00 хвилин, за результатами розгляду зазначеного звернення, в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області ОСОБА_5 прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 , із заявою про підтвердження якого Головне управління звернулося до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву Головного управління ДПС в Одеській області, дослідив зміст наказу від 02.07.2024р. №6474-п та дійшов висновку, що він відповідає вимогам ПК України. А відтак, за висновками суду, у відповідача не було законних підстав для відмови від допуску працівників Головного управління ДПС в Одеській для проведення фактичної перевірки, тому рішення про застосування адміністративного арешту майна платника ФОП ОСОБА_1 прийнято контролюючим органом правомірно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 94.1 ст.94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Положеннями п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно приписів п.94.5 ст.94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Пунктом 94.10 ст.94 ПК України встановлено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Аналогічні положення закріплено в Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017р. №632, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02.08.2017р. за №948/30816.

З аналізу вказаних норм слідує, що для вирішення питання, чи є підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, суд повинен встановити, за яких саме обставин відбувся не допуск таким платником посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки та, відповідно, чи були законні підстави для її проведення.

Верховний Суд у постанові від 23.02.2023р. по справі №640/17091/21 сформулював правову позицію щодо того, що під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення. Оскарження платником податків наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, однак, не є спором про право в розумінні п.2 ч.4 ст.283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України.

При цьому, ані стаття 283 КАС України, ані інші статті у главі 11 §2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАС України, не встановлюють можливості закриття судом першої інстанції провадження у спорах цієї категорії у випадку, якщо встановлено наявність спору про право після відкриття провадження. Це дає можливість стверджувати, що наявність спору про право повинна вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження і випливати з поданих контролюючим органом документів.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.8. забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). (п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

За приписами п.п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Аналіз наведених статтей ПК України доводить, що платник податків має право відмовити у допуску перевіряючих до перевірки виключно у випадках передбачених у п.81.1.ст.81 ПК України.

Апелянт стверджує, що нею правомірно не допущено посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки у зв`язку з пред`явленням ними копії наказу від 02.07.2024р. №6474-п, в якому відсутні підстави для проведення фактичної перевірки.

Як вже зазначалося колегією суддів, наказ від 02.07.2024р. №6474-п про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі п.п.19-1.1.4, 19-1.1.8 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Колегія суддів зауважує, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки.

Відповідно до змісту наказу від 02.07.2024р. №6474-п підставою його видання є надходження податкової інформації, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства при проведенні розрахункових операцій лише в безготівковій формі.

Головним управлінням ДПС в Одеській області доведено надходження податкової інформації, що свідчить про можливі порушення ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства, як передумови для призначення фактичної перевірки на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України. Відповідна інформація надійшла листом ДПС України від 28.05.2024р. №15669/7/99-00-07-04-01-07.

Направлення на перевірку від 02.07.2024р. №13175/15-32-07-06-15 та №13176/15-32-07-06-15 відповідають вимогам до їх оформлення, визначеним п.81.1 ст.81 ПК України.

Колегія суддів враховує, що будь-яких пояснень причин відмови у допуску перевіряючих до фактичної перевірки особою, яка здійснювала розрахункові операції за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , посадовим особам контролюючого органу не надано.

Більше того, будь-яких пояснень причин відмови у допуску перевіряючих до фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 не надала і суду першої інстанції.

Зазначення причин відмови у допуску до перевірки лише на стадії апеляційного розгляду справи, на думку колегії суддів, свідчить про намагання суб`єкта господарювання уникнути передбаченої ПК України відповідальності у вигляді застосування умовного адміністративного арешту майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління ДПС в Одеській області дотрималося вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що особа, яка не допустила посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки, не уповноважена на вчинення таких дій від імені ФОП ОСОБА_1 . Зазначена особа є найманим працівником суб`єкта господарювання, здійснювала реалізацію товару в магазині станом на дату прибуття контролюючим органом на перевірку та вчинила їм перешкоди у допуску до перевірки.

При прийнятті норми про можливість застосування адміністративного арешту майна платника податків, зокрема, в разі не допуску такою особою працівників податкових органів до проведення перевірки, законодавець виходив з того, що застосування арешту є особливим видом забезпечення повноти та об`єктивності проведення податкової перевірки, оскільки ухилення платника податків від проведення перевірки може вказувати на його бажання приховати певні докази, що вказують на його недобросовісність.

Що ж до посилань апелянта на те, що у рішенні про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 04.07.2024р. не зазначено, яке саме майно ФОП ОСОБА_1 підлягає арешту, то у відповідності до положень ст.94 ПК України та Розділу V Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017р. №632, опис відповідного майна буде здійснено після підтвердження у встановленому порядку обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 , застосованого рішенням від 04.07.2024р.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими, висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ФОП ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції від 09 вересня 2024 року не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 283, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 жовтня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук