Справа № 420/26329/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.03.2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01.03.2024 року ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду від 08.02.2022 по справі 420/24594/21, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання судового рішення по справі № 420/24594/21 від 08.02.2022 позивачу Головним управлінням було проведено перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 без урахування доплати у розмірі 2000,00 грн по Постанові КМУ «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 (далі-Постанова №713).

Також, позивач вказує, що згідно постанови КМУ від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі-Постанова №118) було проведено індексацію пенсій з 01.03.2022 згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі-Постанова №168) було проведено індексацію пенсій з 01.03.2023 згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також, відповідачем відповідно до Постанови КМУ від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі-Постанова №185) та згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу було проведено індексацію пенсії з 01.03.2024. При цьому, під час проведення такого перерахунку з 01.03.2024, відповідачем протиправно встановлено обмеження максимальним розміром пенсії позивача, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій просив нарахувати та виплачувати з 01.03.2024 року пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №118, Постановою №168, Постановою №185 та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою №713. Однак, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, та відповідно до розрахунку пенсії від 01.03.2024 року, позивачу було нараховано пенсію у сумі 28964,66 грн., а до сплати лише 23610 грн., що як вважає позивач є протиправним, зокрема з огляду на прийняття Конституційним Судом України Рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначає, що до розміру пенсії позивача нарахована індексація відповідно до Постанови № 185 в сумі 1500 грн та розмір пенсії з 01.03.2024 складає 23610,0 грн., що дорівнює максимальному розміру встановленому законодавством України.

Відповідач зазначає, що починаючи з 01.01.2018 згідно із ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі-Закон №3668-VI), максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Посилаючись на правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 21.05.201 у справі №347/2083/16, відповідач вважає, що передбачені ст. 2 Закону № 3668-VI обмеження застосовані до позивача правомірно. Підстав для виплати пенсії Позивачу в розмірах більших, ніж передбачено ст.2 Закону № 3668-VI, а саме більшому ніж десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, Позивач не має права.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області й отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років.

Згідно наявної у справі копії перерахунку пенсії за пенсійною справою № ОСОБА_1 з 01.07.2021 вбачається встановлення позивачу до отримуваної ним пенсії також щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ №713 від 14.07.2021.

Згідно наявної у справі копії перерахунку пенсії за пенсійною справою № ОСОБА_1 з 01.03.2022 вбачається, що Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням зокрема також щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 та індексації базового ОСНП (11466*0,140) у розмірі 1605,24 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) склав 15594,74 грн.

Також, як свідчать матеріали справи, на підставі рішення суду у справі №420/24594/21 ОСОБА_1 28.07.2022 проведено перерахунок пенсії, після якого припинено нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. по Постанові №713.

Згідно наявної у справі копії перерахунку пенсії за пенсійною справою № ОСОБА_1 з 01.03.2023 вбачається, що Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням зокрема також індексації базового ОСНП 2022 (22222,9*0,140) у розмірі 3111,21 грн. та індексації базового ОСНП 2023 (25334,11*0,197) у розмірі 1500,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) склав 20930 грн.

Також, з наявної у матеріалах справи копії перерахунку пенсії за пенсійною справою № ОСОБА_1 , з 01.03.2024 судом встановлено, що ГУ ПФУ в Одеській області проведений перерахунок пенсії позивача у зв`язку з індексацією суми пенсії з 01 березня 2024 року, підстава перерахунку: ДБУ 2024 року + індексація з 03.24.

Указаний перерахунок було проведено виходячи із основного розміру пенсії 70% із суми грошового забезпечення ВСЬОГО для обчислення пенсії 31747,00 грн, розрахованого із наступних складових:

-посадовий оклад - 9440,00

-оклад за військове звання 1480,00

-процентна надбавка за вислугу років 50% - 5460,00

- робота з таємн.виробами, носіями док. 15% 15% - 1416,00

- надбавка за специфічні умови проходження служби 65% - 10647,00

- премія 35% - 3304,00.

Відповідно до цього перерахунку, основний розмірі пенсії:70% грошового забезпечення (вислуга років 30) у розмірі 22222,90. З урахуванням індексації 28334,11:

- індексація базового ОСНП 2022 (22222,9*0,140) 3111,21

- індексація базового ОСНП 2023 (25334,11*0,1970) 1500,00

- індексація базового ОСНП 2024 (26834,11*0,0796) 1500,

- підвищення учасник АТО учасник бойових дій (ст.6) 590,25

У підсумку, при перерахунку розмір пенсії позивача з надбавками склав 28964,36грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн.

Отже, як свідчать матеріали справи, фактично до виплати з 01.03.2024 позивачеві нараховано пенсію у розмірі 23610,00 грн, тобто з обмеженням пенсійної виплати максимальним розміром.

Позивач через свого представника звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою від 02.05.2024, в якій просив перерахувати (нарахувати) та виплачувати заявнику пенсію з 01.03.2024 застосувавши розмір пенсії, визначений на момент первинного призначення пенсії, без обмеження її максимальним розміром з урахуванням Постанов №118, № 168, №185, а також просив нарахувати та виплачувати заявнику з 01.07.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, передбачену Постановою №713, без обмеження пенсії заявника максимальним розміром.

У відповідь на указану заяву, листом від 10.06.2024 №17501-15098/В-02/8-1500/24 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що ОСОБА_1 відповідно до Постанови КМУ №713 був проведений перерахунок пенсії з 01.07.2021, розмір якої становив 13466,00 грн.

Також, відповідач зазначив, що на підставі рішення суду по справі №420/24594/21 ОСОБА_1 28.07.2022 проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку основний розмір пенсії складав 11466,00 грн, а після перерахунку 20270,00 грн, тому щомісячна доплата згідно з Постановою № 713 відсутня.

Окрім того, у своїй відповіді ГУ ПФУ вказало, що відповідно до Постанови № 185 з 01.03.2024 ОСОБА_1 нарахована індексація пенсії в сумі 1500,00 грн.

Щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, ГУ ПФУ в Одеській області послалось на ст.2 Закону №3668, якою передбачено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та зазначило, що відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2024 становить 2361,00 грн, максимальний розмір пенсії з 01.03.2024 становить 23610,00 грн.

Відтак, відповідач вказує, що розмір пенсії ОСОБА_1 на 01.06.2024 становить 23610,00 грн.

Вважаючи обмеження максимальним розміром перерахованої з 01.03.2024 пенсії протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому з 01.03.2024 року пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановами №118, №185, №168, та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою №713.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивача з максимальним розміром.

З даного приводу, суд зауважує, що обмеження пенсій максимальним розміром передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Відповідно до п. 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, викладено ч.5 ст.43 Закону № 2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, ч. 5 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

У подальшому відповідно до підп. 3 п. 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12.04.2016 №1080-VIII, ст. 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Надалі, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Стаття 2 Закону №3668-VI (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016р.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер, а також зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Виходячи з викладеного вище, у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII з 20 грудня 2016 року не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, тощо), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

Позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в свою чергу є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд наголошує, що у відповідності до вимог ст.1-1 Закону №2262-ХІІ, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, іншими законами є неможливою, і такі закони у разі їх прийняття не підлягають застосуванню в частині визначення умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Як було наведено вище, обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 спеціального Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеженню максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Протягом періоду з 20.12.2016 р. (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016) та по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії призначеної за законом №2262-ХІІ максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Окрім того, суд зауважує, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, визнані неконституційними, втратили свою чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що обмеження відповідачем під час здійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та виплати перерахованої з 01.03.2024 максимальним розміром у сумі 23610,00 грн., є протиправним, здійсненим відповідачем всупереч діючим нормам чинного законодавства.

Отже, в указаній частині вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не доведено правомірності застосованого обмеження максимальним розміром виплати пенсії позивача перерахованої з 01.03.2024р., наведені доводи органу ПФУ є безпідставними, хибними та ґрунтуються на довільному тлумаченні відповідачем норм чинного законодавства.

Що стосується щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. по Постанові №713, суд виходить з такого.

Кабінет Міністрів України 14 липня 2021 року прийняв Постанову №713, у преамбулі якої зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відтак із наведених приписів слідує, що Постановою № 713 для осіб, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року встановлено щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій.

Водночас абзацом 3 пункту 1 Постанови № 713 обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

При цьому положення Закону № 2262-ХІІ пов`язують перерахунок пенсій із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Тому, на думку суду, у розумінні абзацу 3 пункту 1 Постанови № 713 під переглядом (перерахунком) пенсій мається на увазі перегляд або перерахунок пенсій, що здійснений Пенсійним органом саме на виконання вимог Закону № 2262-ХІІ (у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), а не на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що здійснюючи перерахунок з 01.03.2024 пенсії позивача, відповідач не включив до розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. по Постанові №713, отже в указаній частині вимоги позивача є також обґрунтованими, адже здійснений відповідачем перерахунок пенсії позивача, не є перерахунком, що здійснений Пенсійним органом саме на виконання вимог Закону № 2262-ХІІ (у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення).

Стосовно індексації, передбаченої Постановами №118 №168, №185, суд зазначає, що з перерахунку пенсії позивача з 01.03.2024 судом встановлено, що під час його проведення до суми перерахованої пенсії відповідач також включив, в тому числі, індексацію пенсії за 2022, 2023 та 2024 рік у сумі 3111,21 грн, 1500,00 грн. та 1500,00 грн.

Це свідчить про те, що право позивача на отримання вказаних індексацій не порушене. Спір щодо їх нарахування та виплати між сторонами відсутній. Відтак у цій частині вимоги позивача є безпідставними.

Підсумовуючи усе викладене вище, детально дослідивши встановлені обставини справи, доводи сторін та надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , та наявність підстав для його задоволення шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром виплати перерахованої ОСОБА_1 з 01.03.2024 року пенсії із зобов`язанням здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром, а також з урахуванням щомісячної доплати по Постанові №713.

У іншій частині вимоги позивача є безпідставними, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати не розподіляються, оскільки позивач в силу вимог ЗУ «Про судовий збір» звільнений від його сплати,

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.03.2024 пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01.03.2024 ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА