Справа № 522/15375/24-Е
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/236/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

До суду 12.09.2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ОДП №1715773 від 08.09.2024 року, по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову вказано, 08.09.2024 року інспектором з паркування Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Чайка В.М. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ОДП №1715773 від 08.09.2024 року, з якою він не згоден, тому змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Відповідно до постанови власника транспортного засобу AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680,00 грн. У постанові зазначено, що 08.09.2024 року о 13:49:37 у м.Одесі на просп.Академіка Глушка, 14/4, водій транспортного засобу AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку, стоянку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив підпункт и) п.15.9. Правил дорожнього руху. за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП. З зазначеною постановою він не згоден, вважає, що постанова винесена безпідставно з порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Зазначив, що відповідно до пп.и п.15.9. заборонено зупиняти транспортний засіб безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій. «Безпосереднє місце виїзду», де заборонено зупинку, ПДР не містять. Проте, є графічне зображення такого місця, яке позначається горизонтальною дорожньою розміткою 1.10.2 та позначає місця на смузі (смугах) руху перед перехрестям навпроти в`їзду/виїзду до прилеглої території, на яке заборонено в`їзд, якщо попереду зупинилися інші транспортні засоби; позначає місце (резервний майданчик) для тимчасової зупинки транспорту екстрених служб (швидкої медичної допомоги, поліції та інших) і де заборонено стоянку інших транспортних засобів вздовж доріг, вулиць та на майданчиках для паркування. На освітньому сервісі з навчання і контролю отриманих знань з правил дорожнього pyxy (https://green-way.com.ua/uk), в розділі, присвяченому роз`ясненню пп.«и» п.15.9. ПДР візуально позначено ділянку проїжджої частини, яка являє собою «безпосереднє місце виїзду з прилеглої території». Тому вважає, що безпосереднє місце виїзду - це місце на смузі руху навпроти виїзду з прилеглої території, яке обмежується прямими лініями, проведеними вздовж обох узбіч, що обмежують виїзд. Крім того, належним доказом даного правопорушення (зупинка ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду), виходячи з його природи, замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Проте, жодних замірів відстані, від місця розташування його автомобілю до виїзду з прилеглої території відповідач не проводив, в оскаржуваній постанові такі відомості відсутні. Вважає, що відсутня сама подія порушення правил зупинки/стоянки, а отже протиправність притягнення його відповідачем до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що уповноважена на те посадова особа повинна, перед тим як притягнути особу до будь-якої відповідальності, має надати можливість особі, яка притягується до відповідальності, пояснити свої дії (чи бездіяльність). Проте, відповідач не здійснив жодних дій для того, аби отримати від мене пояснення щодо місця паркування автомобіля. Бездіяльність відповідача щодо отримання пояснень свідчить про порушення ним обов`язку встановити всі обставини події та прийняти обґрунтоване та об`єктивне рішення. Тому вважає, що інспектор незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за відсутності самого факту адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок інспектора з паркування щодо стоянки транспортного засобу позивача безпосередньо у місці виїзду з прилеглої території не відповідає дійсності, та на думку позивача є наслідком хибного тлумачення ПДР, тому ним не порушено п.15.9.и ПДР, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а постанова підлягає скасуванню. Також ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача понесенні ним судові витрати.

Матеріали позову отримано суддею 13.09.2024 року.

Ухвалою суду від 13.09.2024 року позов було залишено без руху через недоліки, та надано час для їх усунення, а саме, замінити неналежного відповідача на належного та відповідно виправлення позовної заяви, та надання до позовної заяви докази надсилання листом з описом вкладення позовної заяви із доданими документами належному відповідачу. Недоліки позову були усунуті 24.09.2024 року.

З 24.09.2024 року по 27.09.2024 року суддя Домусчі Л.В. перебувала на лікарняному, тому зазначену заяву суддя отримала 30.09.2024 року.

Ухвалою суду від 30.09.2024 року провадження у справі відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 09.10.2024 року.

03.10.2024 року представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради через систему Електронний суд надав відзив на адміністративний позов, в якому просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначено, що 08.09.2024 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Чайка Віталієм Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил, зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія ОДП 1715773 стосовно ОСОБА_1 , який 08.09.2024 року о 13 год. 49 хв. в м. Одеса на вулиці проспект Ак.Глушка, 14/4 здійснив зупинку, стоянку свого транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху чим порушила вимоги п.15.9и Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП. Керуючись вище зазначеними нормами чинного законодавства України Інспектором було встановлено за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що за номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано транспортний засіб AUDI Q7, власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса власника АДРЕСА_1 , та за отриманими даними складено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія ОДП1715773 та прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 КУпАП. Відповідно до п.1.10 ПДР України - прилегла територія це територія. що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. Наскрізний проїзд - це рух, пересування транспортних засобів по території, за умови, що в`їзд та виїзд здійснюється з різних сторін, тобто в`їзд та виїзд транспортних засобів відбувається в різних місцях, ділянках. В іншому випадку, наприклад. автозаправні станції, стоянки потрібно вважати територіями з наскрізним проїздом, що само по собі абсурдно та протирічить ПДР України. Факт вчинення водієм транспортного засобу Позивача підтверджується наданими інспектором матеріалами фото фіксації, також з зазначених фото вбачається, що автомобіль Позивача створює перешкоду іншим транспортним засобам. Відповідно до п.2 пп.з ч.3 ст.265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Тому вважають, що територія, на якій водієм був зупинений транспортний засіб, не є проїзною частиною, а є прилеглою територією. Прилегла територія (в`їзд/виїзд на/з неї) починається там, де закінчується проїзна частина та ПДР України не передбачено встановлення спеціальних дорожніх знаків або нанесення дорожньої розмітки, які означають в`їзд/виїзд на/з прилеглих територій. В`їзд/виїзд на прилеглу територію повинен бути вільним; транспортним засобам заборонено здійснювати зупинку на в`їзді/виїзді на/з прилеглої території, в іншому випадку це створить перешкоду для вільного в`їзду/виїзду інших транспортних засобів та/або створить загрозу безпеці руху. Вважають, що позивачем не надано жодного аргументу того, що адміністративне правопорушення ним не вчинялось, винесена інспектором постанови про адміністративне правопорушення є правомірною та такою, що відповідає діючому законодавству, дії позивача такими, що порушують ПДР України, передбачені ч.3 ст.122 КУпАП, а позов безпідставним та необґрунтованим.

У судове засідання призначене на 09.10.2024 року сторони не з`явилися, у зв`язку з правом позивача на відповідь на відзив розгляд справи відкладено на 16.10.2024 року.

Про розгляд справи 16.10.2024 року сторони були сповіщені, 16.10.2024 року представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради через систему Електронний суд надав заяву, в якій зазначено, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважає доводи позивача про визнання постанови такою, що суперечить законодавству України та її скасування, безпідставними та необґрунтованими, справу просив розглядати за відсутністю представника Департаменту. Також просив долучити до матеріалів справи Скриншот з електронної версії Googl maps.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою складання повного тексту рішення є 21.10.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.09.2024 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_2 було виявлено порушення водієм транспортного засобу AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , вимог п.15.9.и ПДР, а саме здійснено зупинку, стоянку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: м.Одеса, просп.Ак.Глушка, 14/4, у зв`язку з чим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил, зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія ОДП 1715773, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується фотофіксацією, наданою представником Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради разом з відзивом на позов, які долучені до матеріалів справи.

Позивач у своєму позові заперечує факт зупинки транспортного засобу безпосередньо в місті виїзду з прилеглої території, зазначаючи, що його транспортний засіб був розташований неподалік від виїзду з прилеглої території.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, задавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції. власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до п.15.1 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.2 ПДР, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно п.1.10 ПДР, проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільні дороги», проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 ПДР, прилегла територія територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Наскрізний проїзд - це рух, пересування транспортних засобів по території, за умови, що в`їзд та виїзд здійснюється з різних сторін, тобто в`їзд та виїзд транспортних засобів відбувається в різних місцях, ділянках. В іншому випадку, наприклад автозаправні станції, стоянки потрібно вважати територіями з наскрізним проїздом.

Відповідно до п.5.9.и ПДР, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Положенням ч.3 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з фотофіксації події, долученої до матеріалів справи, водій транспортного засобу (позивач) порушив вимоги п.15.9.и ПДР, а саме, здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території.

Також зазначене підтверджується Скриншотом з електронної версії Googl maps, який було долучено судом до матеріалів справи.

Крім того, інформація про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначена на сайті Одеської міської ради в розділі - перевірка порушень правил зупинки та стоянки «https://carparking.omr.gov.ua» містить фотознімки розташування транспортного засобу AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Одеса, просп.Ак.Глушка, 14/4, здійснив зупинку, стоянку безпосередньо в місті виїзду з прилеглої території продовольчого ринку, які містять системи GPS-координати місця вчинення адмінправопорушення: «46.39965,30.444».

Згідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2 п.п.з) ч.3 ст.265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Враховуючі визначення - прилегла територія (в`їзд/виїзд на/з неї) починається там, де закінчується проїзна частина та ПДР України не передбачено встановлення спеціальних дорожніх знаків або нанесення дорожньої розмітки, які означають в`їзд/виїзд на/з прилеглих територій.

В`їзд/виїзд на прилеглу територію повинен бути вільним; транспортним засобам заборонено здійснювати зупинку на в`їзді/виїзді на/з прилеглої території, в іншому випадку це створить перешкоду для вільного в`їзду/виїзду інших транспортних засобів та/або створить загрозу безпеці руху.

Враховуючі вищевикладене, територія, на якій водієм був зупинений транспортний засіб, не є проїзною частиною, а є прилеглою територією до продовольчого ринку. Враховуючі визначення пунктів та статей ПДР України - прилегла територія (в`їзд/виїзд на/з неї) починається там, де закінчується проїзна частина та ПДР України не передбачено встановлення спеціальних дорожніх знаків або нанесення дорожньої розмітки, які означають в`їзд/виїзд на/з прилеглих територій. В`їзд/виїзд на прилеглу територію повинен бути вільним; транспортним засобам заборонено здійснювати зупинку на в`їзді/виїзді на/з прилеглої території, в іншому випадку це створить перешкоду для вільного в`їзду/виїзду інших транспортних засобів та/або створить загрозу безпеці руху.

У своєму позові, як на підставу скасування постанови, позивач посилається на те, що його транспортний засіб, був розташований не безпосередньо на місці виїзду з прилеглої території, а неподалік від виїзду з прилеглої території.

Проте, з оглянутих фотоматеріалів вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд не вбачає що в даному випадку позивач не створює перешкоду іншим транспортним засобам. Проте зважаючи на норму п.15.9.и ПДР «зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду», суд приходить до висновку, що таким чином позивач порушив ПДР, за що передбачена відповідність за ч.3 ст.122 КУпАП,

Щодо твердження позивача про те, що інспектор, який склав постанову, не повідомив його про її винесення, не витребував від нього пояснень обставин вказаних подій, суд зазначає наступне.

Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 -279-8 КУпАП.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Статті 279-1-279-4 КУпАП не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч.2 ст.254 та ч.1 ст.268 КУпАП, а ч.3 ст.279-1 КУпАП передбачає обов`язок посадової особи уповноваженого на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Таким чином, позивачем суду не було надано належних та допустимих доказів щодо спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме того, що водієм не було порушено вимог п.15.9.и ПДР.

В свою чергу, стороною відповідача надано фотофіксацію та Скриншотом з електронної версії Googl maps, що долучені до матеріалів справи, яка повністю підтверджує наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №1715773 від 08.09.2024 року інспектор з паркування ОСОБА_2 діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини та встановлені факти на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви є недоведеними та спростовуються доказами наданими відповідачем.

Керуючись ст.ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 294 КАС України, ст.ст.9, ч.3 ст.122, 222, 251, 252, 254, 257, 258, 268, 276, 278, 280, 283, 289 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.