Справа № 520/27556/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

21.10.2024 № 520/27556/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 , Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) генерал-майора ОСОБА_2 , Командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 , Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконними і протиправними дії командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 щодо його намагань перевести ОСОБА_1 до іншої військової частини з погіршенням його службового становища, а саме - дії щодо його переводу на посаду офіцера резерву НОМЕР_4 резервного батальйону згідно п. 11 плану переміщення військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 від 24.07.2024 №2959 та дії щодо його переводу до іншої частини Сухопутних військ Збройних Сил України згідно листа військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2024 №2092/1478;

- визнати незаконнимм і протиправнимм та скасувати пункти 5, 5.2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_3 від 31.07.2024 №324 щодо увільнення ОСОБА_1 з 31.07.2024 з посади офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 та виведення в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 ;

- визнати незаконною і протиправною бездіяльність командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 щодо невідання наказу про призначення ОСОБА_1 на штатну військову посаду або зарахування у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за можливості і обов`язковості видання такого наказу;

- визнати незаконними і протиправними дії і бездіяльність оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 на інформацію від 15.08.2024 та направлення його для надання відповіді до військової частини НОМЕР_2 . Визнати такі дії і бездіяльність як приховування інформації від запитувача;

- визнати незаконними і протиправними дії і бездіяльність посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 та тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 щодо необґрунтованого продовження строку розгляду запиту ОСОБА_1 на інформацію від 15.08.2024 та надання у відповідь на нього неточної і неповної інформації. Визнати такі дії і бездіяльність як приховування інформації від запитувача;

- визнати незаконним і протиправним та скасувати пункт 14 § 1 з наказу (витягу з наказу) командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 26.09.2024 №768 генерала-майора ОСОБА_2 про призначення ОСОБА_1 на посаду офіцера резерву НОМЕР_5 запасної роти НОМЕР_3 окремої піхотної бригади (військова частина НОМЕР_2 );

- невідкладно зобов`язати командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 або, у разі його відсутності, відповідну посадову особу, до повноважень якої входить видання наказів на призначення осіб офіцерського складу на військові штатні посади, видати наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду офіцера відділення психологічної підтримки персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 або на іншу посаду, не нижчу ніж посада офіцера відділення психологічної підтримки персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 ;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 матеріальну шкоду, заподіяну ОСОБА_1 при його незаконному увільнені з посади офіцера відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_2 та не подання для призначення на іншу штатну військову посаду, що складає неотримане грошове забезпечення (заробіток), який ОСОБА_1 міг би отримати у разі його призначення на іншу штатну військову посаду;

- стягнути пропорційно з посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 ; тимчасово (станом на 01.09.2024) виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 , а також з командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 коштів в розмірі 576 мінімальних заробітних плат (далі - МЗП), що складає на час подання позову 3859200,00 грн., на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому їх протиправними рішеннями, діями і бездіяльністю з ознаками дискримінації ОСОБА_1 як людини, громадянина та військовослужбовця, у підпорядкуванні яких він перебуває;

- стягнути пропорційно з посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 ; тимчасово (станом на 01.09.2024) виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 , а також з командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 коштів в розмірі 144 МЗП, що складає на час подання позову 964800,00 грн., на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому їх протиправними рішеннями, діями і бездіяльністю (без ознак дискримінації);

- постановити окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України щодо рішень, дій та бездіяльності посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 ; тимчасово (станом на 01.09.2024) виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 , а також командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 , які підпадають під дію ч. 1 ст. 114-1, ст.ст. 364, 366 Кримінального кодексу (далі - КК) України.

Ухвалою суду від 08.10.2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачам надати до суду відзиви на позов.

18.10.2024 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про відвід судді Мороко А.С. , в обґрунтування якої вказано про наявність сумнівів у неупередженості судді та об`єктивності розгляду справи, з огляду на те, що за даними особистого кабінету підсистеми «Електронний суд» станом на 10 год. 22 хв. 02.10.2024 позов був зареєстрованій в суді, що підтверджується відповідним скриншотом ОКПЕС (аркуш 1 додатку), на якому вказано статус документу: «Зареєстровано», а в лівому нижньому куті - системні дату і час: 02.10.2023 10:22 відповідно. Разом з цим, заявник вказує, що визначення складу суду відбулось лише 02.10.2024 о 13:22, що підтверджується скриншотом витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями (аркуш 3 додатку), на якому у нижньому лівому куті позначено дату і час проведення цього розподілу: 02.10.2024 13:22:50. Таким чином, на думку заявника, в грубе порушення вимоги ч. 1 ст. 31 КАС України щодо одночасності реєстрації позовної заяви і визначення складу суду, позов зареєстрований 02.10.2024 о 10:22, а визначення складу суду для розгляду позову у складі судді Мороко А.С. відбувся на три години пізніше - о 13:22, що несумісне з вимогою одночасності реєстрації позову і визначення складу суду, адже поняття одночасності можливе лише за умови відбуття цих подій (реєстрації позову та визначення складу суду) в один і той же час. Трьохгодинна затримка після доказового часу реєстрації позову для визначення складу суду в особі судді Мороко А.С., як вважає заявник, дає підстави вважати, що визначення цього складу суду відбулось через незаконні маніпуляції з метою визначення саме цього судді - Мороко А.С. як упередженого судді, а від так, це є порушенням права заявника на справедливий і законний суд. Зазначені обставини, на думку заявника, відносяться до підстав відводу, визначених п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України, а від так, на підставі ч. 4 ст. 39 КАС України, ОСОБА_1 звільнений від обов`язку надання інших доказі упередженості судді Мороко А.С. в цілях відводу.

Дослідивши подану позивачем заяву про відвід, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 8 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 ст. 40 КАС України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вказані приписи, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, головна мета відводу/самовідводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

З доводів та меж заяви про відвід не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді у справі. Доводи позивача, якими обґрунтована заява про відвід не є підтвердженням упередженого ставлення судді щодо об`єктивного та справедливого вирішення справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та наявність підстав, у відповідності до положень ст.ст. 31, 40 КАС України, для передачі заяви іншому складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 31, 36-41, 236, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Передати заяву про відвід у справі № 520/27556/24 для вирішення по суті у порядку ч. 4 ст. 40 КАС України іншому складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Мороко