Справа № 580/5654/24
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5654/24 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не внесення змін до наказу від 30.09.2022 № 433 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 07 місяців 21 день, а також грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 07 травня 2023 року №1344 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25%;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 внести зміни до наказу від 30.09.2022 № 433 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 07 місяців 21 день, а також грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 07 травня 2023 року № 1344 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25%;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000,00 грн щомісячно за період з 26.08.2022 по 23.09.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000,00 грн щомісячно за період з 26.08.2022 року по 23.09.2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (з урахуванням виплачених сум);

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не внесення змін до наказу від 28.12.2022 № 437 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 10 місяців 17 днів, а також грошового атестату від 28 грудня 2022 року №143 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 19 червня 2023 року №1672 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25%;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу від від 28.12.2022 № 437 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 10 місяців 17 днів, а також грошового атестату від 28 грудня 2022 року №143 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 19 червня 2023 року № 1672 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25%.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не внесення змін до наказу від 30.09.2022 № 433 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 07 місяців 21 день, а також до грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 07 травня 2023 року №1344 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25%; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 внести зміни до наказу від 30.09.2022 №433 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 07 місяців 21 день, а також до грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 07 травня 2023 року №1344 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25%; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не внесення змін до наказу від 28.12.2022 № 337 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 10 місяців 17 днів, а також до грошового атестату від 28 грудня 2022 року №143 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 19 червня 2023 року №1672 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25 %; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу від від 28.12.2022 № 337 в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 - 02 роки 10 місяців 17 днів, а також до грошового атестату від 28 грудня 2022 року №143 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 19 червня 2023 року № 1672 в частині зазначення відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 - 25 %. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також змінити рішення суду в частині розподілу судових витрат, стягнувши на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, за змістом до якого зазначено, що відповідачем не було спростовано висновки суду першої інстанції, не надано будь-яких інших або нових обґрунтувань, а тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого зазначено, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 27.06.1990 до 10.07.1992, військову службу по мобілізації з 24.02.2022 до 28.12.2022.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.12.2022 №2992, ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 27.06.1990 до 10.07.1992 та військову службу за мобілізацією з 24.02.2022 до 28.12.2022, разом календарна: 02 роки 10 місяців 17 днів.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.09.2022 №433 солдата ОСОБА_1 з 30.09.2022 виключено зі списків особового складу військової частини. Вислуга років у ЗСУ станом на 05.08.2022 становить: календарна - 0 років 07 місяців

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.12.2022 №337 солдата ОСОБА_1 звільненого наказом командира НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 26.12.2022 №133-РС, виключено зі списків особового складу. Вислуга років у ЗСУ становить: календарна - 00 років 09 місяців 28 днів, пільгова: 0 років 0 місяців 0 днів.

28.12.2022 військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я позивача оформлено грошовий атестат №143, відповідно до якого вислуга років становить 00 років 09 місяців 28 днів, надбавка за вислугу років 0% та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_1 від 19 червня 2023 року №1672 у графі якої "надбавка за вислугу років" значиться - 0%.

При чому, згідно довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_2 від 07 травня 2023 року № 1344 у графі "надбавка за вислугу років" значиться - 0%.

Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області з 25.05.2023 призначило позивачу пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погоджуючись із обрахованою вислугою років під час звільнення з військової служби, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

На підставі ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

На підставі п. 2 Розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому Наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок №260), до щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Частиною 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що пенсія військовослужбовцям обчислюються з розміру грошового забезпечення, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п. 2 Розділу 1 Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

На підставі п. 2 Розділу 2 Порядку №3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються, зокрема, такі документи: подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку); витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії; розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню); грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 8 до цього Порядку); документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.

Таким чином, під час призначення пенсії військовослужбовця уповноважений орган подає органу Пенсійного Фонду України документи, що стосуються проходження військової служби, у т.ч. розрахунок вислуги років.

Цей показник враховується для обчислення пенсії військовослужбовця.

Як було встановлено судом, на підставі грошового атестата та довідок про щомісячні додаткові види грошового забезпечення Військових частин, Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області призначило позивачу пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ.

У графі 3 вказаного грошового атестата значиться - надбавка за вислугу років до 28.12.2023 нуль %, нуль гривень. У довідках Військової частини НОМЕР_1 від 19 червня 2023 року №1672 та Військової частини НОМЕР_2 від 07 травня 2023 року № 1344 у графі "надбавка за вислугу років" значиться - 0%.

При цьому, згідно записів військового квитка серії НОМЕР_3 , довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.12.2022 №2992, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 27.06.1990 до 10.07.1992, військову службу по мобілізації з 24.02.2022 до 28.12.2022, разом календарна вислуга років становить: 02 роки 10 місяців 17 днів.

Отже, загальна вислуга років позивача становить повних 2 роки.

Відповідно до п. 1 Розділу 4 Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків.

Отже, зазначення у наказі військової частини НОМЕР_2 від 30.09.2022 № 433, а також довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 07 травня 2023 року №1344 та військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2022 № 337, а також грошового атестату від 28 грудня 2022 року №143 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 19 червня 2023 року №1672 вислуги років у Збройних Силах України, а також зазначення відсоткової надбавки за вислугу років - 0%, суд вважає необґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави визнати протиправною бездіяльність відповідачів та зобов`язати його внести зміни у накази в частині зазначення вірного обрахунку вислуги років, а також у грошовий атестат та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зазначивши відсоткову надбавку за вислугу років - 25%.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 26.08.2022 року по 23.09.2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, суд зазначає таке.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року прийняв Постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацом 5 пункту 1 Постанови № 168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402), яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями та поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Розділом 21 визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України. Так, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».

б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.

в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.

г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.

ґ) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».

е) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.

є) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

ж) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.

з) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

и) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі національного контингенту досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій.

і) «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі національного контингенту досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

ї) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі національного персоналу» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі національного персоналу.

й) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

Аналіз норми Постанови № 168 дозволяє зробити висновок, що для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень передбачене за таких умов:

а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Суд встановив, що відповідно до даних первинної медичної карти форма 100 від 12.05.2022 № 5249/65 солдат в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 евакуйований в III черзі з діагнозом ВТ (09.05.2022) закрита травма ЧМР - з метою уточнення діагнозу та подальшого лікування (направлення командира в/ч НОМЕР_2 від 12.05.2022 - ураження вибуховою хвилею правої руки та правої ноги. Забій м`яких тканин відповідних кінцівок).

Відповідно до довідки від 09.08.2022 №598/2368 у центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України розглядається заява військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 щодо направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією (діагноз: Розповсюджений остеохондроз хребта).

Згідно виписки №3522 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 20.08.2022 по 25.08.2022 - травма в побуті вдома при падінні 20.08.2022.

Згідно виписного епікризу, позивач з 26.08.2022 по 08.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в Навчальному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» з діагнозом стан після перенесеної гострої реакції на стрес, астено-невротичний синдром незначно виражений - направлений в плановому порядку.

З 09.09.2022 від 14.09.2022 перебував на лікуванні в КНП «П`ятий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» - довідка про тимчасову непрацездатність з відміткою захворювання.

Згідно виписного епікризу №12184 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 14 вересня 2022 року по 23 вересня 2022 року з діагнозом: стійкий різко виражений тривожно-депресивний розлад після перенесеної реакції на стрес.

Суд врахував, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ 0033339 ОСОБА_1 з 09 листопада 2022 року встановлено ІІ групу інвалідності захворювання пов`язане із захистом Батьківщини.

Зазначене свідчить про те, що в період перебування позивача на стаціонарному лікуванні із 26.08.2022 року по 23.09.2022 згідно із медичними документами та нормами Постанови №168, які передбачають підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. протягом строку перебування на стаціонарному лікування лише у зв`язку із отримання поранення (контузії, травми чи каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а не у зв`язку із захворюванням (побутовими травмами).

Відповідно до Положення № 402 поранення та захворювання є відмінними поняттями. Оскільки позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із побутовими травмами та захворюванням, а не пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), у зв`язку із чим, вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо посилання позивача на суттєве зменшення судом першої інстанції судових витрат, колегія суддів зазначає таке.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Судом встановлено, що між адвокатом Поповою І.П. та Ладан М.І. укладено договір №199 від 25.03.2024 року про надання правової допомоги.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт, вартість послуг адвоката становить 10000грн., за надані послуги.

Також адвокатом надано квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 25.03.2024 щодо оплати коштів за надану правову допомогу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Водночас, послуги з аналізу законодавства України, судової практики, звернення з адвокатськими запитами до відповідачів, підготовка заяви до ГУ ПФУ у Черкаській області не можуть вважатись окремими послугами правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі й володіння нормативною базою, необхідною для складання відповідних документів (позовна заява, відзив, тощо), однак саме по собі вивчення судової практики, аналіз законодавства, а також звернення із адвокатськими запитами не може бути складовою витрат понесених під час розгляду справи, оскільки вказані дії безпосередньо не пов`язані з розглядом справи.

Проаналізувавши розрахунок та надані докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (професійної правничої) допомоги, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., понесені позивачем, є документально підтвердженими, обґрунтованими та співмірними зі складністю цієї справи, значенням справи для учасників процесу, наданим адвокатом обсягом послуг у зв`язку із розглядом справи, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому, такі витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції не було обґрунтовано зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем під час розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат - змінити.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року в частині розподілу судових витрат - змінити, виклавши сьомий та восьмий абзац резолютивної частини вказаного рішення наступним чином:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп».

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк