Справа № 480/8333/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
22 жовтня 2024 року Справа № 480/8333/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду 20.09.2024 звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просить:
1) визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у перерахунку та виплаті недоотриманих сум грошового забезпечення допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 за період служби з 31 березня 2022 року по 14 вересня 2024 року;
2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок суми грошового забезпечення, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 31 березня 2022 року по 14 вересня 2024 року, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", на відповідні тарифні коефіцієнти, визначені додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
08.10.2024 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому, крім заперечень проти позовної заяви, просив суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії за період з 19.07.2022 по 19.06.2022, оскільки позивач пропустив 3-місячний строк звернення, встановлений ч.2 ст.233 КЗпП України, а належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку суду не надав.
Так, оскільки після відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, то ухвалою суду від 09.10.2024 позовну заяву на підставі ч.13 ст.171 КАС України залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 19.06.2024. Ухвалу позивач отримав 10.10.2024, а відтак позивач мав виконати вимоги ухвали суду до 21 жовтня 2024 включно.
У порядку усунення недоліків позовної заяви, позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, вмотивовану тим, що він з 31.03.2022 перебуває на службі в Збройних Силах України, в тому числі виконував бойові завдання по захисту Батьківщини, а тому не мав можливості перевіряти правильність обрахунку отриманого грошового забезпечення. При цьому, про порушення своїх прав дізнався з листа-відповіді відповідача від 29.08.2024 № 252, а до того часу йому не було відомо про те, який розмір прожиткового мінімуму був застосований при розрахунку грошового забезпечення, а також грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань.
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що він дізнався про порушення свого права лише після отримання листа-відповіді відповідача від 29.08.2024 № 252, суд зауважує, що при визначенні початку строку для звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.02.2019 у справі №805/3881/18-а.
Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття ж повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Грошове забезпечення є щомісячною виплатою, її розмір щомісяця відомий особі, яка її отримує, та отримуючи її у неналежному на думку особи розмірі вона має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про складові виплати, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Отже, з дня отримання виплати особою вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо причин визначення спірного розміру виплати звернулась до вповноваженої особи із заявою про надання відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від такого органу відповіді на подану заяву.
З матеріалів справи судом встановлено, що із рапортом про проведення перерахунку та виплати спірного грошового забезпечення за період з 31.03.2022 позивач звернувся лише 12.09.2024 (а.с.19-19зворот). Втім сам позивач у заяві про поновлення строку вказує, що "про порушення своїх прав дізнався з листа-відповіді відповідача від 29.08.2024 № 252".
При цьому доказів на підтвердження неможливості звернутися до відповідача з рапортом, для з`ясування складових виплаченого грошового забезпечення, раніше позивачем суду не наданою
Наведені вище обставини, свідчить про відсутність в суду підстав вважати, що позивач без зайвих зволікань, в розумний строк, демонструючи свою зацікавленість з цього питання звернувся до відповідача із відповідним рапортом (заявою).
Крім того, отримання позивачем від відповідача відповіді на наведену заяву не змінює момент, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру грошового забезпечення тощо.
Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 у справі №360/1870/19.
При цьому суд враховує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, представником позивача суду не наведено.
Крім того, судом враховується, що позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували дату отримання сум грошового забезпечення грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань. В позові позивачем також не була зазначена дата отримання таких складових грошового забезпечення, що унеможливлює перевірку факту дотримання позивачем строку на звернення з позовом в цій частині позовних вимог.
Щодо посилань позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду на те, що він з 31.03.2022 по теперішній час знаходиться в лавах Збройних Сил України та виконував бойові завдання по захисту Батьківщини, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій, суд вказує наступне.
Дійсно, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. Тобто, введений воєнний стан триває станом і на сьогодні.
Суд погоджується, що введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому.
При цьому Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 вказав, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.
Між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок та поновлення строку на подання позовної заяви до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку, щодо того, яким саме чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з позовом до суду.
Натомість позивач не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на подання позову саме у цій справі та не надає відповідні докази на підтвердження такого обґрунтування.
Посилання позивача на те, що він приймав участь у бойових діях, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій, на переконання суду, не підтверджує періоду, коли він приймав участь у бойових діях та саме те, що така участь у бойових діях у такий період перешкоджала йому у встановлені строки звернутися з цим позовом до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 19.06.2024.
Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його перебування у лавах Збройних Сил України та участь у бойових діях стали перешкодою для своєчасного звернення до суду та перебувають у прямому причинному зв`язку.
Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 19.06.2024, є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.
Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З метою забезпечення права позивача на доступ до суду, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 09.10.2024, на 10 днів з дня отримання цієї ухвали суду, та зобов`язати позивача надати суду заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній ІНШИХ підстав та наданням доказів поважності його пропуску в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 19.06.2024 включно, з наданням доказів на підтвердження дати отримання позивачем грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань.
Керуючись ст. 118, 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 09.10.2024, на 10 днів з дня отримання цієї ухвали суду, та зобов`язати позивача надати суду заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній ІНШИХ підстав та наданням доказів поважності його пропуску в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 19.06.2024 включно, з наданням доказів на підтвердження дати отримання позивачем грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань.
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко