Справа № 755/16287/24
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача, адвоката Гнатюк Тетяни Віталіївни, яка подана в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної служби Національної поліції України про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява представника позивача, адвоката Гнатюк Т.В., в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної служби Національної поліції України про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.09.2024 адміністративну справу за позовом представника позивача, адвоката Гнатюк Т.В., в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної служби Національної поліції України передано для розгляду за підсудністю до Солом`янського районого суду м. Києва. Суд дійшов висновку, що позивач не підтвердив наявності дійсної реєстрації місця проживання позивача у Дніпровському районі м. Києва на час звернення із відповідним позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Майстренко О.М. Фактично справа передана для розгляду судді згідно реєстру передачі справ 21.10.2024.

Вивчивши вказану позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що позовна заява не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва за такого.

Дотримання правил підсудності є гарантією права на справедливий суд, тобто на суд, встановлений законом. Адже «суд, встановлений законом» (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Під підсудністю у процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами визначеної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність судової справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

У п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вказано, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У ч. 1 ст. 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Позивач та представник позивача визначили у позовній заяві суд, до якого вони, керуючись ч. 1 ст. 25 КАС України, вибрали звернутись із позовною заявою, а саме Дніпровський районний суд м. Києва, суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

Саме цей місцевий загальний суд, як адміністративний суд зазначений у позовній заяві та ордері на надання правничої допомоги, який доданий до позову.

У ч. 6 ст. 171 КАС України вказано, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді № 857944 від 21.10.2024 із Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане, позивач та його представник власним волевиявленням, відповідно до приписів ч. 1 ст. 25 КАС України, визначили суд в якій вони звернулись із позовом.

Лише у випадку, якщо б позивач не мав місця проживання (перебування) в Україні, тоді, в силу абзацу 2 ч. 1 ст. 25 КАС України, Солом`янський районний суд м. Києва був уповноважений вирішувати справу, як адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У цій справі позивач має зареєстроване у встановленому законом порядку місцем проживання і норми ч. 1 ст. 25 КАС України не містять положень які б давали повноваження судам всупереч волевиявленню позивача змінювати альтернативну підсудність встановлену нормами КАС України.

Отже, Солом`янський районний суд міста Києва не є «судом, встановленим законом», якому територіально підсудна відповідна судова справа за правилами

ч. 1 ст. 25 КАС України.

Таким чином, судом до підсудності якого вказана справа віднесена процесуальним законом, тобто компетентним судом є Дніпровський районний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 30 КАС України визначено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Ураховуючи викладене, а також той факт, що порушення правил підсудності є самостійною підставою для скасування судового рішення (п. 1 ч. 3 ст. 317 КАС України), суддя приходить до висновку про передачу справи на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва, за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Керуючись статтями 20, 25, 29, 30, 248, 317 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача, адвоката Гнатюк Тетяни Віталіївни, яка подана в інтересах позивача ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної служби Національної поліції України про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття провадження передати на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва (02105, м. Київ, вул. Пластова, 3) за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Майстренко