Справа № 200/7310/24
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про забезпечення позову

18 жовтня 2024 року Справа №200/7310/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Дмитрієва В.С., розглянувши заяву про забезпечення позову адвоката Шведи Андрія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2024 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов адвоката Шведи Андрія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за протоколом №13 від 04 жовтня 2024 року про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 21.09.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.

До адміністративного позову додано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за протоколом №13 від 04 жовтня 2024 року про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язання вчинити певні дії;

- заборонити службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та іншим особам здійснювати призов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на військову службу під час мобілізації, в тому числі вручати повістки щодо визначення призначення на особливий період, для проходження війсково-лікарської комісії та відправлення до місць проходження військової служби до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову зазначив, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом 3-ї групи, пенсіонером по інвалідності, потребує постійного стороннього догляду через травматичні захворювання опорно-рухового апарату, що підтверджується відповідними доказами. Також позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Слов`янської міської військової адміністрації як одержувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та йому призначено компенсацію на догляд за матір`ю.

Вказав, що 17.09.2024 ОСОБА_1 особисто звернувся до Першого відділу Краматорського районного ТЦК для подання на ім`я голови комісії заяви за встановленою формою для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів, що підтверджують право на таку відстрочку з підстав, визначених пунктом 9 частини 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте, в усному порядку йому було відмовлено у прийнятті документів.

21 вересня 2024 року ОСОБА_1 направив відповідачеві заяву про надання відстрочки від мобілізації разом із нотаріально завіреними документами засобами поштового зв`язку з описом вкладення. При цьому, 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 поштовим відправленням отримав повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого слідує, що комісією розглянуто заяву та документи позивача щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 9 частини 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і протоколом №13 від 04 жовтня 2024 року ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки з причини подання заяви та документів, що підтверджують право на відстрочку або копій таких документів, засвідчених в установленому порядку, не особисто.

Також ІНФОРМАЦІЯ_4 сповістив ОСОБА_1 , що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах та надіслав повістку №6511 про необхідність з`явитися 22.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення призначення позивача на особливий період.

Адвокат вказав, що є очевидним, що за фактом прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 останнім будуть вчинені дії щодо мобілізації позивача на військову службу та позивач зі статусу військовозобов`язаного набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки/бронювання від призову військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведених вище приписів, суд розглянув заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та матеріали адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

З огляду на приписи статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень закону, застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Так, згідно з поданими матеріалами, позивачем оскаржується рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за протоколом №13 від 04 жовтня 2024 року про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, позивач посилається на наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки здійснює постійний догляд за матір`ю з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Матеріалами справи підтверджується, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки відмовлено у зв`язку з поданням заяви та документів не особисто. Крім того ІНФОРМАЦІЯ_6 надіслав повістку про необхідність з`явитися 22.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення призначення на особливий період.

За встановлених обставин, суд вважає необхідним забезпечити позов, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Так, предметом позову у цій справі є зобов`язання відповідача надати позивачеві відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому, пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» регламентовано, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Разом з тим, положеннями статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Згідно з пункту 4 частини 1 статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до п.1.1.-1.2. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

З аналізу зазначених норм слідує, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу військовослужбовці, а ВЛК військовозобов`язаних осіб проводиться з метою визначення їх придатності до військової служби з подальшою мобілізацією.

При цьому особа, яка має право на відстрочку, не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, суд дійшов висновку, що якщо позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Отже, наявні підстави для забезпечення позову, що передбачено положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №200/7310/24.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за протоколом №13 від 04 жовтня 2024 року про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки вважає, що обраний судом спосіб забезпечення позову є достатнім.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе вжити зазначені заходи забезпечення позову з метою захисту прав та законних інтересів позивача. При цьому вжиті заходи забезпечення є своєчасними, відповідають предмету позову, а також є співрозмірними із заявленими вимогами, необхідними і достатніми для забезпечення в майбутньому виконання судового рішення, а їх невжиття може унеможливити ефективний захист прав заявника та призвести до заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд наголошує, що вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до набрання законної сили рішенням у справі.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими твердження представника позивача щодо наявності реальної загрози спричинення значної шкоди його правам та здійснення ефективного захисту і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, якщо таке рішення буде прийнято на його користь, у разі невжиття зазначених вище заходів забезпечення позову.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви адвоката Шведи Андрія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Шведи Андрія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) вчиняти дії, пов`язані із мобілізацією ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до набрання законної сили рішенням суду у справі №200/7310/24.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв