Справа № 560/10066/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 29.11.2022 по 09.02.2023.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати йому, ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 09.02.2023 по 28.03.2023.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 29.11.2022 по 09.02.2023.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 09.02.2023 по 28.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у спірні періоди перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці у зв`язку із отриманням поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини. Однак відповідачі не нарахували та не виплатили йому додаткову грошову винагороду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень у повному обсязі, чим, на думку позивача , допустили протиправну бездіяльність. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 12.07.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження. Витребував у військової частини НОМЕР_2 письмову інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з Постановою №168 від 28.02.2022 до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування за спірний період з 29.11.2022 по 09.02.2023. Витребував у військової частини НОМЕР_1 письмову інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з Постановою №168 від 28.02.2022 до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування за спірний період з 10.02.2023 по 28.03.2023.

З 12.08.2024 по 10.09.2024 включно суддя перебував у відпустці.

Ухвалою від 14.10.2024 суд витребував у військової частини НОМЕР_1 письмову інформацію про те, чи надавалась ОСОБА_1 відпустка та на який період за станом здоров`я на підставі довідки ВЛК Військово-медичного клінічного центру центрального регіону від 28.02.2023 №318, а також підтверджуючі докази у разі надання такої (копію витягу з наказу).

Представник військової частини НОМЕР_1 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що заяву про здійснення нарахування та виплату належних позивачу сум від 12 червня 2024 року відповідач 1 не отримував, тому не мав змоги вирішити спірне питання у добровільному порядку. Крім того, виходячи із дати вказаної у фіскальному чеку (12.06.2024), доданому до позовної заяви, на момент звернення із позовною заявою до суду не сплив загальний строк розгляду звернення позивача до відповідача, передбачений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а про скорочений строк розгляду заяви, як слідує із тексту копії заяви наданої до позовної заяви, позивач не клопотав. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Представник військової частини НОМЕР_2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що заяву від 11.06.2024 року про здійснення нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди військова частина НОМЕР_2 не отримувала, тому відповідач 2 не мав змоги вирішити спірне питання у добровільному порядку. Вказує, що за результатами розгляду рапорту позивача від 03.02.2023 з доданими до нього документами було проведено виплату додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, що підтверджується доданими до відзиву документами. Зауважує, що за період з 06.02.2023 по 09.02.2023 військовою частиною НОМЕР_2 не було отримано звернення позивача з відповідними підтверджуючими документами щодо проведення виплати за цей період. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідачів не погоджується та вважає їх необґрунтованими. Просить задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 (позивач) 29.11.2022 отримав осколкове поранення під час мінометного обстрілу, що підтверджується копією про обставини травми військової частини НОМЕР_3 №180 від 11.01.2023 та первинною медичною карткою форми 100, травма пов`язана із захистом Батьківщини.

Згідно із - довідкою №618 Дніпропетровської обласної клінічної офтальмологічної лікарні позивач перебував у стаціонарному лікуванні 29.11.2022 до 02.12.2022.

Відповідно до перевідного епікризу №16581 Військово-клінічного центру Західного регіону та виписки КП Дніпропетровської обласної клінічної офтальмологічної лікарня №у/4019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 03.12.2022 по 16.12.2022.

Згідно з перевідним епікризом №16581 ОСОБА_1 з 03.12.2022 по 16.12.2022 позивач перебував у стаціонарному лікуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 04.01.2023 №28 ОСОБА_1 надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб. Поранення: ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (довідка про обставини поранення не надана).

Згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5814 позивач перебував на стаціонарному лікуванні військової частини НОМЕР_2 з 16.12.2022 по 05.01.2023.

Відповідно до довідки ВЛК військової частини НОМЕР_5 від 08.02.2023 №1315 травма позивача (29.11.2022) ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Згідно з виписним епікризом №1211 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13.02.2023 по 28.02.2023.

Відповідно до довідки ВЛК Військово-медичного клінічного центру центрального регіону від 28.02.2023 №318 позивач потребує 30 календарних днів на відпустку за станом здоров`я.

Позивач зазначає, що додаткова виплата у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн, передбачена Постановою КМ України №168 від 28.02.2022 року не була йому виплачена за період лікування поранення отриманого під час виконання завдань щодо захисту Батьківщини з 29.11.2022 по 28.03.2023.

Вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовується з 24.02.2022) установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р № 168», яка застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023, пункт 1 Постанови №168 викладено у новій редакції, та Постанову №168 доповнено пунктом 1-2 такого змісту:

«Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).».

Наказом Міністра оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок №260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Згідно із пунктом 11 розділу XXXIV Порядку № 260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

За змістом абзацу десятого пункту 6.2 глави 6 розділу I Положення №402 на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал або належним чином засвідчена копія довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до підпункту «а» пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.

Пунктом 21.7 глави 21 розділу II Положення №402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва). Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі. На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця. Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).

З матеріалів справи суд встановив, що позивач 29.11.2022 отримав осколкове поранення під час мінометного обстрілу, що підтверджується копією про обставини травми військової частини НОМЕР_3 №180 від 11.01.2023 та первинною медичною карткою форми 100, травма пов`язана із захистом Батьківщини.

У спірні періоди позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується відповідними медичними документами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що військовими частинами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не нараховано та не виплачено йому додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу лікуванню.

З наданих військовою частиною НОМЕР_2 доказів, суд встановив таке.

Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортом від 03.02.2023 щодо виплати йому додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, з урахуванням виплаченої додаткової винагороди 30 000 гривень:

- у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за час перебування на стаціонарному лікуванні з 29.11.2022 р. по 05.01.2023 р;

- за період перебування у відпустці для реабілітації після тяжкого поранення відповідно довідки ВЛК №28 від 04.01.2023 р. за період з 07.01.2023 р. по 05.02.2023 р.

За результатами розгляду зазначеного рапорту з доданими до нього документами військовою частиною було проведено виплату додаткової грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Зазначене підтверджується наступними документами:

1) витягом з розрахунково-платіжної відомості №45 від 22.02.2023 щодо виплат додаткової винагороди за листопад 2022 року лютий 2023 року, в якій відображено інформацію про період та суми нарахованої та виплаченої додаткової грошової винагороди Позивачу;

2) витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно- господарської діяльності) від 20.02.2023 р №56 про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва);

3) витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.01.2023 р №6.

Згідно з витягом з розрахунково-платіжної відомості №45 від 22.02.2023 позивачу за період з 30.11.2022 по 05.02.2023 (67 днів) виплачено 149020,97 грн додаткової винагороди.

Разом з тим, суд зазначає, що за період з 06.02.2023 по 09.02.2023 у військової частини НОМЕР_2 не було підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, оскільки остання виплачується за період лікування в закладах охорони здоров`я, а також за період перебування у відпустці. Водночас згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.01.2023 р №6 позивачу надано відпустку на 30 діб з "07" січня 2023 року по "05" лютого 2023 року.

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що військовою частиною НОМЕР_2 було порушено право позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди в період лікування та перебування у відпустці з 29.11.2022 по 09.02.2023, а позивачем протилежного не доведено, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання військової частини НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату такої винагороди на користь позивача.

Стосовно спірного періоду з 09.02.2023 по 28.03.2023, суд встановив, що згідно запису у військовому квитку серії НОМЕР_6 позивач зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 10.02.2023 відповідно до наказу №4 та виключений зі списків особового складу 12.07.2023 відповідно до наказу №201.

Згідно з виписним епікризом №1211 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13.02.2023 по 28.02.2023.

Відповідно до довідки ВЛК Військово-медичного клінічного центру центрального регіону від 28.02.2023 №318 позивачу надано 30 календарних днів на відпустку за станом здоров`я.

З наданої військовою частиною НОМЕР_1 копії витягу з наказу №62 від 01.03.2023 суд встановив, що 01.03.2023 вважати такими, що вибули: 4.2. У відпустку для лікування у зв`язку з хворобою: старшого солдата ОСОБА_2 , стрільця другого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 до міста Хмельницького на 30 діб з « 02» березня по « 31» березня 2023 року. Зняти зі сніданку 02 березня 2023 року з котлового забезпечення за каталогом продуктів. Підстава: відпускний квиток №73 від 01.03.2023 року, довідка ВЛК №318 від 28.02.2023 року, рапорт старшого солдата ОСОБА_3 (вх.№498 від 01.03.2023).

Отже, позивачу було надано відпустку для лікування з 02.03.2023 по 31.03.2023 у зв`язку із отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини.

З довідки про доходи №1027 від 25.07.2024 вбачається, що за період лютий-березень 2023 року позивачу не нараховувалася та не виплачувалася додаткова винагорода.

Суд звертає увагу, що підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

Отже, наявні підстави вважати, що військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за період з 13.02.2023 по 28.02.2023 та з 02.03.2023 по 31.03.2023 в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Суд не бере до уваги доводи військової частини НОМЕР_1 про те, що позивачем не вживались заходи досудового врегулювання спору, оскільки у жодному нормативно-правому акті не визначено обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору в такій категорії справ. Своєю чергою, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, маючи у своєму розпорядженні документи, які підтверджували факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми) за висновком військово-лікарської комісії, повинен був самостійно здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за спірний період.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) за період з 13.02.2023 по 28.02.2023 та з 02.03.2023 по 31.03.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за період з 13.02.2023 по 28.02.2023 та з 02.03.2023 по 31.03.2023 в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_8 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_9 )

Головуючий суддя В.К. Блонський