Справа № 420/23388/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини; зобов`язання Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини; зобов`язання Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 30.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що не погоджується із діями Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини. Позивач, посилаючись на те, що з дня народження малолітньої ОСОБА_2 до оформлення позивачем опіки над дитиною минуло понад 1 рік, однак така довготривала процедура встановлення опіки над дитиною не залежала від позивача, просить задовольнити позов у повному обсязі.

13.08.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому Департмент вказав, що відповідно до ст. 11 Закону та пункту 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини та відповідно рішення управління, яке оформлене листом від 05.06.2024 № 04- Т-18658/2-ел щодо відмови у призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 є таким, що відповідає вимогам закону, а підстав для його скасування немає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.02.2024 по справі №504/3370/23 задоволено позов Орган опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та позбавлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав(а.с.10-11).

Рішенням Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області №89 від 29.03.2024, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Розпорядженням Пересипської районної адміністрації ОМР від 22.05.2024 №458р призначено ОСОБА_1 опікуном малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Листом Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 05.06.2024 №04-Т-18658/2-ел відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав, що така допомога призначається у разі, якщо не минув рік з дня народження дитини(а.с.14)

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII та іншими законами України.

Приписами статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Згідно до статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно із положеннями частини 7 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зазначені норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року.

Як слідує з матеріалів справи позивачем пропущено строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини. У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивач з об`єктивних причин не мав змоги звернутися до відповідача з відповідною заявою.

Так, порушенням встановленого 12-місячного строку обумовлене об`єктивною неможливістю дотримання такого строку внаслідок довготривалого процесу позбавлення батьків дитини батьківських прав та призначення опікуном дитини ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи суд враховує, що фактично позивачем заявлений позов в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

З цього приводу, слід зауважити, що соціальний захист є конституційною гарантією громадян України відповідно до статті 46 Конституції України.

У відповідності до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Згідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд наголошує, що позивач та малолітня дитина ОСОБА_2 є громадянами України, тобто мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини.

Спеціальне законодавство гарантує кожній дитині, яка перебуває під юрисдикцією України право на створення їй матеріальних умов для виховання і розвитку. При цьому, діє Закон, який передбачає надання такої допомоги (Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»), відтак, отримання дитиною допомоги при народженні дитини є способом реалізації цього права.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а (К/9901/12622/18), допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Враховуючи викладене, відмова відповідача у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини у зв`язку з пропуском 12 місячного строку звернення з відповідною заявою за умови що пропуск такого строку відбувся з об`єктивних, незалежних від волі позивача причин, не можна визнати обґрунтованою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом захисту порущеного права позивача буде задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини; зобов`язання Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 36290160, м.Одеса, проспект Добровольського 120А) призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) державну допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра