Справа № 140/35791/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/35791/23 пров. № А/857/9797/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Гуляка В.В., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Андрусенко О.О. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна корпорація РСГ до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна корпорація РСГ (далі - ТзОВ БК РСГ, Товариство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач-2), в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування (далі - ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН, Реєстр), прийняті Комісією з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ГУ ДПС (далі - Комісія ГУ ДПС, Комісія) №9808585/43914609 від 30.10.2023, №9808584/43914609 від 30.10.2023, №9808583/43914609 від 30.10.2023, №9808582/43914609 від 30.10.2023, №9808581/43914609 від 30.10.2023, №9808580/43914609 від 30.10.2023, №9816516/43914609 від 31.10.2023, №9816515/43914609 від 31.10.2023, №9816514/43914609 від 31.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №34 від 20.10.2022, №23 від 09.09.2022, №29 від 12.10.2022, №31 від 17.10.2022, №27 від 23.09.2022, №24 від 14.09.2022, №59 від 29.12.2022, №60 від 29.12.2022 та №5 від 31.07.2023 у Реєстрі та зобов`язати ДПС України зареєструвати їх у ЄРПН датою подання на реєстрацію.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити Товариству у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач не був позбавлений можливості з огляду на зміст господарських операцій визначити для себе подання яких саме первинних документів матиме наслідком реєстрацію контролюючим органом спірних податкових накладних.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що Товариство зареєстроване 17.11.2020 як юридична особа, видами діяльності якого, зокрема, є, будівництво інших споруд, н. в. і. у. (основний, 42.99); організація будівництва будівель (41.10); будівництво житлових і нежитлових будівель (42.20); підготовчі роботи на будівельному майданчику (43.12); інші будівельно-монтажні роботи (43.29); покриття підлоги й облицювання стін (43.33); малярні роботи та скління (43.34); інші роботи із завершення будівництва (43.39); інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у. (43.99).

12.07.2021 між ПВКФ Фіалка (замовник) та ТзОВ БК РСГ (підрядник) було укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №02/07-21 (далі - Договір №02), за умовами якого підрядник зобов`язався на свій ризик, власними і залученими силами, засобами та матеріалами, виконати роботи з облаштування штучного покриття на об`єктах, а замовник - прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Товариством складено та подано до реєстрації в ЄРПН ПН за №34 від 20.10.2022 (отримувач ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 300000,00 грн, в т.ч. ПДВ 50000,00 грн); №23 від 09.09.2022 ( отримувач ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 150000,00 грн, в т.ч. ПДВ 25000,00 грн); №29 від 12.10.2022 (отримувач ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 140000,00 грн, в т.ч. ПДВ 23333,33 грн); №31 від 17.10.2022 (отримувач ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 100000,00 грн, в т.ч. ПДВ 16666,67 грн; №27 від 23.09.2022, ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 100000,00 грн, в т.ч. ПДВ 16666,67 грн; №24 від 14.09.2022 (отримувач ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 100000,00 грн, в т.ч. ПДВ 16666,67 грн); №60 від 29.12.2022 (отримувач ПВКФ Фіалка, товар двокомпонентний полуретановий клей…, на загальну суму 48409,00 грн, в т.ч. ПДВ 8068,18 грн); №5 від 31.07.2023 (отримувач ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 500000,00 грн, в т.ч. ПДВ 83333,33 грн); №59 від 29.12.2022 (отримувач ПВКФ Фіалка, товар трава штучна…, на загальну суму 686920,00 грн, в т.ч. ПДВ 114486,67 грн).

Згідно відповідних квитанцій, реєстрація вищезазначених ПН була зупинена з одних і тих же підстав, а саме ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (далі - Критерії); запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

З метою реєстрації спірних ПН, ТзОВ БК РСГ подало відповідні письмові пояснення з документами на підтвердження здійснення господарських операцій, а саме : №25/10-2 від 25.10.2023 до ПН №24 від 14.09.2022; №25/10 від 25.10.2023 до ПН №23 від 09.09.2022; №25/10-3 від 25.10.2023 до ПН №27 від 23.09.2022; №26/10-2 від 26.10.2023 до ПН №60 від 29.12.2022; №26/10 від 26.10.2023 до ПН №59 від 29.12.2022; №26/10-3 від 26.10.2023 до ПН №5 від 31.07.2022; №25/10-4 від 25.10.2023 до ПН №31 від 17.10.2022; №25/10-6 від 25.10.2023 до ПН №29 від 12.10.2022; №25/10-5 від 25.10.2023 до ПН №34 від 20.10.2022.

Комісією ГУ ДПС прийнято такі рішення : №9808585/43914609 від 30.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №34 від 20.10.2022; №9808584/43914609 від 30.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №23 від 09.09.2022; №9808583/43914609 від 30.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №29 від 12.10.2022; №9808582/43914609 від 30.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №31 від 17.10.2022; №9808581/43914609 від 30.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №27 від 23.09.2022; №9808580/43914609 від 30.10.2023 про відмову у реєстрації ПН від 14.09.2022 №24; №9816516/43914609 від 31.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №59 від 29.12.2022; №9816515/43914609 від 31.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №60 від 29.12.2022; №9816514/43914609 від 31.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №5 від 31.07.2022, відповідно з одних і тих же підстав, а саме : у зв`язку із наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У графі додаткова інформація оскаржуваних рішень зазначено: «надані документи оформлені неналежним чином (на платіжних дорученнях відсутні відмітки банку, на товаросупровідних документах ( ТТН) відсутні підписи водіїв).

За результатами адміністративного оскарження рішеннями Комісії ДПС України №80249/43914609/2, №80246/43914609/2, №80243/43914609/2, №80245/43914609/2, №80257/43914609/2, №80244/43914609/2 від 17.11.2023, №80250/43914609/2 від 17.11.2023 №80253/43914609/2 від 17.11.2023, №79643/43914609/2 від 15.11.2023 скарги залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня - без змін.

Вважаючи оспорювані рішення протиправними, Товариство звернулося до адміністративного суду з вимогою про їх скасування та зобов`язання вчинити дії по реєстрації спірних ПН.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані рішення були прийняті без наявності правових та фактичних підстав, оскільки платник надав пояснення та первинні документи щодо господарських операцій, по яких складені ПН та з поданих після зупинення реєстрації спірних ПН позивачем вказаних вище первинних документів є достатньо для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. Суд дійшов висновку, що вказані первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.201.16 ст.201 ПК України).

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 і Порядок №1165, який набрав чинності з 01.02.2020, передбачають різні механізми зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів; механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН затверджено типову форму рішення про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку, яка містить наступний припис : Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що на відміну від Порядку №117, положення Порядку №1165 встановлюють можливість платника податку оскаржити рішення про його відповідність/невідповідність критеріям ризиковості, у тому числі у судовому порядку.

Відповідно до п.5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути : договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Колегія суддів звертає увагу на те, що критерії ризиковості платника ПДВ викладено у Додатку 1 до Порядку №1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема :

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Тобто, законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника ПДВ.

Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником ПН/РК, за наслідками чого здійснюється її моніторинг.

При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг поданої для реєстрації ПН/РК.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації ПН/РК та моніторингу платника податку і ПН/РК, що направлена для реєстрації.

При цьому, моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Колегія суддів зазначає, що реєстрація спірних ПН в ЄРПН була зупинена, оскільки ПН складені та подані платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв; запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Підставою для прийняття оспорюваних рішень слугувало надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У графі додаткова інформація оскаржуваних рішень зазначено : надані документи оформлені неналежним чином (на платіжних дорученнях відсутні відмітки банку, на товаросупровідних документах (ТТН) відсутні підписи водіїв).

Колегія суддів зауважує, що ні в оскаржуваних рішеннях, ні у інших наданих відповідачами доказах не міститься інформації про те, які ж саме документи, надані позивачем з поясненнями, є такими, що складені з порушенням законодавства.

При цьому, контролюючим органом жодним чином не надано оцінки вже поданим документам та не спростовано того, що первинно надані позивачем документи в повній мірі підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові від 05.01.2021 по справі №640/10988/20 Верховний Суд дійшов висновку, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на наявність податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації ПН/РК, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Водночас, в оспорюваних рішеннях не наведено конкретну інформацію стосовно того, яка саме операція є ризиковою, в чому суть такої ризиковості та чому вся господарська діяльність Товариства є ризиковою.

Колегія суддів зазначає, що платник податку має бути обізнаний з податковою інформацією, яка забезпечить йому право на подання на розгляд комісії регіонального рівня документів, необхідних для розгляду питання про виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку відповідно до п.6 Порядку №1165.

Таким чином, не зазначення у рішенні детальної розшифровки податкової інформації позбавляє права платника податків на подання таких документів з метою спростування доводів контролюючого органу щодо підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків.

Як видно з оспорюваних рішень про відповідність позивача п.8 Критеріям, такі прийнято з урахуванням отриманої від платника податку інформації та копій відповідних документів.

Крім того, відповідачі не надали до суду належних доказів, які досліджувалися в ході засідання Комісії та які слугували підставою для прийняття оспорюваного рішення, зокрема, відповідачами не надано доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, які характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, а їх текст не містять ані юридичних мотивів, ані фактичних мотивів класифікації заявника як ризикового платника податків.

Верховний Суд у постановах від 05.01.2021 по справах №640/11321/20, №640/10988/20 дійшов висновку, що у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме :

- у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або

- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від. р. № -.

У формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта п.1 Критеріїв необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості.

Верховний Суд зазначив, що навіть, якщо Порядком №1165 затверджено форму рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв, проте не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого ч.2 ст.77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Відтак, невиконання відповідачами у цій справі законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На думку колегії суддів, наявна в контролюючого органу податкова інформація є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про порушення Товариством законодавства та не підтверджує ризиковість такого платника податків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що спірні ПН сформовані за господарськими операціями у взаємовідносинах з ПВКФ Фіалка.

Такі відносини встановлені Договором №02, за змістом якого, підрядник ТзОВ БК РСГ зобов`язався виконати роботи з облаштування штучного покриття на об`єктах з закупівлею матеріалів для будівництва цих майданчиків.

При цьому, спірні ПН були складені за першою подією дата зарахування коштів (аванс за матеріали).

Відтак, для реєстрації вказаних ПН позивач має підтвердити подію, яка зумовила формування ПН саме цією датою (зокрема, надати договір підряду та документи, що засвідчують факт зарахування коштів від замовника на рахунок позивача; інші документи є допоміжними та дають змогу зрозуміти зміст взаємовідносин позивача та його контрагента).

Колегія суддів зазначає, що на виконання умов Договору №02 ПВКФ Фіалка було перераховано на банківський рахунок Товариства як оплату за матеріали (трава штучна та ін. матеріали) згідно платіжних доручень №27267 від 09.09.2022 кошти у сумі 150000,00 грн, №27359 від 14.09.2022 - 100000,00 грн, №27521 від 23.09.2022 - 100000,00 грн, №27957 від 12.10.2022 - 140000,00 грн, №28030 від 17.10.2022 - 100000,00 грн, №28122 від 20.10.2022 - 300000,00 грн, №29822 від 29.12.2022 - 686920,00 грн, №29823 від 29.12.2022 - 48409,00 грн, №35185 від 31.07.2023 - 500000,00 грн, що також підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку станом на 09.09.2022, станом на 14.09.2022, станом на 23.09.2022, станом на 12.10.2022, станом на 17.10.2022, станом на 20.10.2022, станом на 29.12.2022, станом на 31.07.2023.

Також у поданих до контролюючого органу поясненнях щодо ПН №23 від 09.09.2022, №24 від 14.09.2022, №27 від 23.09.2022, №29 від 12.10.2022, №31 від 17.10.2022, ПН №34 від 20.10.2022, №59 від 29.12.2022, №60 від 29.12.2022 позивач зазначив, що вказані кошти за матеріали від ПВКФ Фіалка були перераховані як авансовий платіж, матеріали фактично відвантажені згідно видаткової накладної №54 від 29.12.2022, доставка матеріалів здійснювалася згідно товарно-транспортної накладної №Р54 від 29.12.2022, а у поясненнях щодо ПН №5 від 31.07.2023 зазначив, що матеріали згідно рахунку №145 від 29.12.2021 на даний час ще не відвантажувались

Крім того, колегія суддів враховує, що позивач надав як і контролюючому органу, так і суду, документи, які підтверджують придбання ТзОВ БК РСГ матеріалів (трава штучна), які в подальшому були відвантажені ПВКФ Фіалка для облаштування штучного покриття на об`єктах, а саме копії : договорів купівлі-продажу №01-03с від 29.03.2021 та №02-10с від 14.10.2022, укладених з ТзОВ СпортГрас Дистрибюшин, видаткових накладних №8 від 01.08.2022, №31 від 23.12.2022, товарно-транспортних накладних №Р8 від 01.08.2022, №Р29 від 16.12.2022, платіжних доручень №520 від 21.10.2022, №533 від 24.10.2022, №545 від 27.10.2022, №594 від 21.11.2022, №602 від 23.11.2022, №603 від 25.11.2022, №608 від 30.11.2022, №363 від 18.08.2022, №352 від 12.08.2022, №329 від 29.07.2022, №324 від 25.07.2022, №422 від 20.09.2022.

Також, на підтвердження перебування в оренді у позивача офісних та складських приміщень (у Волинській та Львівській областях) позивач надав копії договору оренди майна №01/02-2 від 04.08.2022, акту прийому-передачі майна до вказаного договору, договору суборенди нерухомого майна №1 від 07.06.2023, договору оренди №35/20 від 20.11.2020 з додатками, акту прийому-передачі приміщення до вказаного договору, договору оренди №35/23 від 01.10.2023 з додатками, акту прийому-передачі приміщення до вказаного договору.

У відзиві на позовну заяву та у додаткових поясненнях від 05.03.2024 представник відповідачів зазначив, що підставою для відмови у реєстрації спірних ПН слугувало те, що позивач подав відповідні пояснення, до яких долучив, зокрема, договір купівлі-продажу №01-03с від 29.03.2021 та відповідно до даного договору надано такі товаросупровідні документи (ТТН) : №Р8 від 01.08.2022, №Р29 від 16.12.2022 без підписів водіїв; платіжні доручення : №520 від 21.10.2022, №533 від 24.10.2022, №545 від 27.10.2022, №594 від 21.11.2022, №602 від 23.11.2022, №603 від 25.11.2022, №608 від 30.11.2022, №363 від 18.08.2022, №352 від 12.08.2022, №329 від 29.2022 2022, №324 від 25.07.2022, №422 від 20.09.2022, на яких відсутні відмітки банку, при цьому, як встановлено судом вищевказані документи стосуються саме придбання позивачем у ТзОВ СпортГрас Дистрибюшин матеріалів (трава штучна), які в подальшому були відвантажені позивачем на майданчики ПВКФ Фіалка для влаштування штучного покриття на об`єктах.

З приводу вказаного суд першої інстанції вірно зазначив, що спірні ПН були подані на реєстрацію в ЄРПН на підставі господарських операцій позивача з ПВКФ Фіалка, а не з ТзОВ СпортГрас Дистрибюшин, відтак неналежне оформлення документів ТТН та платіжних доручень не може бути підставами для відмови у реєстрації в ЄРПН вказаних ПН, оскільки не стосується спірних господарських операцій, щодо яких власне і були вони складені.

Також безпідставним є зауваження Комісії у графі додаткова інформація рішення №9816514/43914609 від 31.10.2023 про відмову у реєстрації ПН №5 від 31.07.2022 про те, що надані документи оформлені неналежним чином (на платіжних дорученнях відсутні відмітки банку, на товаросупровідних документах (ТТН) відсутні підписи водіїв), оскільки у письмових поясненнях від 26.10.2023 №26/10-3 позивач зазначив, що матеріали згідно рахунку №145 від 29.12.2021 на даний час ще не відвантажувались, тобто товаросупровідних документів, що стосується безпосередньо відвантаження позивачем матеріалів на майданчики ПВКФ «Фіалка», не було і не могло бути надано на розгляд Комісії, а було надано ТТН №Р8 від 01.08.2022, №Р29 від 16.12.2022, які не стосується спірних господарських операцій.

Крім того, Товариством долучено копії вищевказаних ТТН та платіжних доручень, оформлених належним чином (з урахуванням зауважень в оскаржуваних рішеннях), однак це не вплинуло на прийняття позитивного рішення, оскільки відповідними рішеннями Комісії ДПС України скарги залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня - без змін.

При цьому, як слушно зауважив суд першої інстанції, причини відмови у реєстрації спірних ПН у рішенні комісії регіонального рівня одні, а в рішенні комісії центрального рівня за результатами розгляду скарг інші, що вказує на непослідовність у діях органів ДПС, неоднозначність та незрозумілість їх рішень, відсутність легітимної мети під час прийняття ними рішень.

Зважаючи на наявність достатніх, з позиції суду, документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію спірних ПН, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у їх реєстрації.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що всі первинні документи, які підтверджують господарські операції, за якими складено спірні ПН, позивач надав контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи та у контролюючого органу не було достатніх обґрунтованих підстав для зобов`язання позивача надати додаткові документи та пояснення.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних рішень та наявності підстав для їх скасування.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

При цьому, згідно п.19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується.

При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21.08.2019 перейшли повноваження ДФС України, як правильно вказав суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та з метою дотримання судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірну ПН.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних рішень, наявності підстав для їх скасування та зобов`язання відповідача-2 вчинити описані вище дії.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості даного позову.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року по справі №140/35791/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді В. В. Гуляк
С. М. Шевчук