Справа № 585/3849/24
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/3849/24
Номер провадження 2-а/585/67/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача- адвоката Єрньєй А.А.,

представника відповідача Бащук О.Р.

відповідача- Логва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідачів: ГУНП в Сумській області

ПОГ СП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Логва Юрій Володимирович,-

вимоги позивача: про визнання постанови протиправною та скасування,-

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 09 вересня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до суду з позовом про визнання постанови протиправною та скасування.

2. Позов обґрунтувала тим, що 29.04.2024 року ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , приїхала до ОСОБА_3 ( матері чоловіка), яка проживає по АДРЕСА_1 , з метою допомоги по домогосподарству. Наприкінці дня між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 ( співмешканцем ОСОБА_3 ) з другої сторони виникла сварка, внаслідок якої ОСОБА_4 почав застосовувати фізичну силу відносно ОСОБА_1 , внаслідок чого остання вимушена була звернутись на лінію «102»

29.04.2024 року працівниками поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області дійсно здійснити виїзд і по приїзду самих правників поліції ОСОБА_4 припинив ображати і застосовувати фізичну силу відносно ОСОБА_1 .

Згодом ( у серпні місяці 2024 року) ОСОБА_5 з програмного забезпечення за стосунку «ДІЯ» стало відомо, що відносно неї відкрито виконавче провадження у справі про адміністративне правопорушення.

30.08.2024 року у Роменського відділі ДВС нею було отримано постанову ГБВ № 286776 по справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2024 року прийнятій капітаном поліції ОСОБА_6 , згідно якої 29.04.2024 року о 17:20 в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила про те, що вітчим ОСОБА_4 побив її та чоловіка ОСОБА_2 , хоча цього, як зазначає представник поліції не було, остання мала мету, щоб вітчима забрала поліція і відправила в Закарпатську область.

За наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівник поліції дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..183 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850,00 гривень.

Як стверджує ОСОБА_1 , то викликала поліцію вона з метою припинення дій зі сторони вітчима ОСОБА_4 щодо посягання на її життя і здоров`я, припинення завдання їй з його сторони психологічного та фізичного насильства.

Натомість , працівник поліції притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оскаржувану постанову ГБВ № 286776 по справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2024 року ОСОБА_1 стверджує, що не отримувала.

30.08.2024 року в ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ьв порядку примусового виконання постанови ГБВ № 286776 по справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2024 року , ОСОБА_1 отримала оскаржувану постанову.

3. Відповідач Головне управління Національної поліції в Сумській області подав суду відзив на позовну заяву в якому повністю заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Вважав, позовні вимоги необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач зазначив, що згідно пояснень ПОГ СП Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 ,29.04.2024 року надійшло повідомлення про сварку в с.Липівка Роменського району Сумської області. Виїхавши на місце події поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було опитано присутніх там осіб, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та саму заявницю ОСОБА_1 , яка безпосередньо здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію «102» та повідомила про те, що її тесть ОСОБА_4 скоїв домашнє насильство, побивши її чоловіка ОСОБА_2 .

Як підтвердили пояснення свідків, цей факт не був дійсним.

Пояснення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 свідчать про те, що 29.04.2024 року позивачка приїхала на його власне подвір`я. ОСОБА_4 ввічливо попросив останню, щоб та не заходила на його подвір`я. ОСОБА_4 ввічливо попросив останню, щоб та не заходила на його подвір`я і що не хоче її тут бачити.

Аналогічні факти зазначені і у поясненні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також сусідки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджують часту неадекватну поведінку ОСОБА_1 .

На виконання вимог ч.3 ст.18 та ст.22 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський ОСОБА_6 назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, пред`явив службове посвідчення.

ОСОБА_6 пояснив позивачці ОСОБА_1 , що оскільки вона здійснила завідомо неправдивий виклик поліції на спецлінію «102» та повідомила про дії, які не знайшли будь-якого підтвердження, за зазначені дії передбачена адміністративна відповідальність.

Надалі поліцейський скла відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 183 КУпАП серії ГБВ № 286776, роз`яснивши останній її права та обов`язки.

Згідно листа начальника ВП №1 ( с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області відеозаписи щодо вказаної події не збереглися, оскільки відео з боді камер поліцейських зберігається протягом одного місяця.

В подальшому (20.05.2024) постанову серії ГБВ № 286776 у порядку ст.308 КУпАП було направлено до Роменського районного відділу ДВС для примусового виконання.

Згідно відомостей бази ІПНП, штраф у подвійному розмірі сплачено 06.09.2024 року .

4.Відповідач ОСОБА_6 відзив на позовну заяву не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що 29 квітня 2024 року вона приїхала до свекра та свекрухи. Свекір ОСОБА_4 її вигнав з двору, оскільки раніше вона повідомила його родичів про те , що він помер. Крім того зазначила, що вона є інвалідом 3 групи з дитинства .

Представник відповідача ГУНП в Сумській області в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заява. Вважав дії поліцейського СП Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що 29.04.2024 року на планшетний пристрій надійшло повідомлення про сварку в с.Липівка Роменського району Сумської області. Він спільно з капітаном поліції ОСОБА_9 здійснив виїзд за вищевказаною адресою. Прибувши на місце події було опитано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 жителів АДРЕСА_1 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_1 . З пояснень було встановлено, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, саме зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те, що вітчим ОСОБА_4 побив її та чоловіка ОСОБА_2 , хоча цього факту насправді не було, оскільки остання мала мету, щоб вітчима забрала поліція і відправила його до Закарпатської області. Після цього ним було прийнято рішення на підставі зібраних доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. При цьому було проведено розгляд справи, роз`яснено ОСОБА_1 ст.63 КУ та ст.268 КУпАП. Окрім цього роз`яснено право на оскарження та строки сплати адміністративного стягнення. ОСОБА_1 повідомила, що права їй зрозумілі, послуг захисника не потребує. Провину визнала, про що власноручним підписом позначено в постанові. В подальшому нею було оплачено штраф.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

5. Судом встановлено, що до суду звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ( а.с.9-11)

6. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має третю групу інвалідності. З висновком ОСОБА_1 протипоказана робота в нічний час, може працювати прибиральницею. Рекомендовано нагляд у психіатра та сімейного лікаря. (а.с.12).

7. Згідно довідки ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства в розмірі 2361,00 грн. (а.с.13).

8. Згідно постанови ГБВ № 286776 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено штраф в сумі 850,00 гривень за те, що остання 29.04.2024 року о 17:20 год в АДРЕСА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила про те, що ОСОБА_4 побив її та чоловіка ОСОБА_2 , хоча цього факту насправді не було. Остання мала мету, що поліція забрала вітчима та відправила його в Закарпатську область. (а.с.16).

VІ. Норми права.

9. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 183 КУпАПКУпАП України завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

V. Оцінка суду.

10. 10. У судовому засіданні встановлено , і цю обставину ОСОБА_1 визнала, що вона сама викликала поліцію, коли її свекор вигнав з двору 29 квітня 2024 року. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що постанову поліцейського їй було оголошено і вона бачила за що її притягнуто до відповідальності.

Відтак, у суду немає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до суду, оскільки постанова про притягнення її до відповідальності від 29.04.2024 року їй була оголошена в день її постановлення 29 квітня 2024 року, а з позовом ОСОБА_1 звернулася 09.09.24 р. і поважності пропуску строку звернення до суду не навела.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_4 її та чоловіка не бив, а лише виганяв її з його дому.

Крім того, в судовому ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_4 її та чоловіка не бив, а лише виганяв її з його дому.

Відповідно до статті 20 КУпАп- не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Пояснення ОСОБА_1 про наявність у неї психічного розгляду, суд не може прийняти до уваги, як підставу не притягнення останньої до адміністративної відповідальності, оскільки у суду відсутність докази, що підтверджують те, що ОСОБА_1 станом на час виклику поліції 29.04.2024 року, не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. В судовому засіданні ОСОБА_1 надавала послідовні пояснення, відповідала на всі поставлені до неї запитання, чітко розуміла про що її запитують.

А відтак, у суду немає підстав для визнання того, що ОСОБА_1 29.04.2024 року здійснила завідомо неправдивий виклик поліції перебуваючи в стані неосудності в розумінні ст.20 КУпАП.

Таким чином, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, ПОГ СП Роменського районного відділу поліції Головного управаління Національної поліції в Сумській області Логва Юрій Володимирович про визнання постанови протиправною та скасування,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено складено 21 жовтня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Сумській області, місцезнаходження: вулиця Герасима Кондратьєва,23, м.Суми, 40000, , ел.адреса: .

ПОГ СП Роменського РВП ГУНП мВ Сумській області Логва Юррій Володимирович, адреса місцезнаходження: Сумська область, м.Ромни, вул.Коржівська,107, 42000.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ