Справа № 340/5654/24
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5654/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-б, )

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком. У липні 2024 року він отримав посвідчення реабілітованої особи та звернувся до відповідача-1 з метою підвищення пенсії відповідно до пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №550/03-16 від 01.08.2024 року йому відмовлено у перерахунку пенсії. Згодом рішенням №27 від 19.08.2024 року йому встановлено підвищення до пенсії як репресованій особі, яку було реабілітовано, в розмірі 54,40 грн. Позивач не погоджується з таким розміром підвищення та просить суд:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у проведенні розрахунку підвищення його пенсії та невиплаті підвищення пенсії як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у розмірі, передбаченому статтею 47, пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із розрахунку 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком, яка складає з 01.01.2024 року 2361 грн., з подальшою індексацією в разі зміни мінімальної пенсії за віком;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №27 від 19.08.2024 року про перерахунок пенсії за віком, в частині встановлення розміру підвищення пенсії репресованої особи, яку реабілітовано;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок підвищення його пенсії в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно зі статтею 47, пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із розрахунку 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком (2361 грн.), починаючи з 25.07.2024 року з подальшою індексацією в разі зміни мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді від 30.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями, мотивованими тим, що він не є належним відповідачем за цим позовом, позаяк не розглядав заяву позивача від 25.07.2024 року про перерахунок пенсії та не приймав за нею рішення.

Відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями, мотивованими тим, що за наслідками розгляд заяви позивача від 25.07.2024 року ГУ ПФУ в Запорізькій області прийняло рішення №27 від 01.08.2024 року про відмову у перерахунку пенсії. Таке рішення прийнято через те, що позивач не надав необхідні довідки та не підтвердив факт встановлення статусу репресованої особи, яку у подальшому було реабілітовано.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Скородне Нижньо-Устрикського району колишньої Дрогобицької області УРСР.

У ході польсько-радянського обміну ділянками територій 1951 року він разом із родиною був примусово виселений в Кривоозерський район Одеської області (нині - Миколаївська область).

Позивач з 2011 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Національної комісії з реабілітації (протокол №30 від 04.06.2024 року) ОСОБА_1 за його зайвою від 11.09.2023 року та за пропозиціями Кіровоградської регіональної комісії з реабілітації №9 від 14.09.2023 року - визнано реабілітованим на підставі статей 1-1, 1-2, 2, 7, 8 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

У зв`язку з цим Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради видав позивачу посвідчення реабілітованої особи НОМЕР_2 від 12.07.2024 року, згідно з яким він має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

У липні 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 25.07.2024 року про встановлення надбавки до пенсії - підвищення як реабілітованій особі. До заяви додав копію посвідчення реабілітованої особи НОМЕР_2 від 12.07.2024 року.

Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняло рішення №550/03-16 від 01.08.2024 року №27 про відмову у перерахунку пенсії, пославшись на ненадання довідок, передбачених підпунктом 13 пункту 2.6, пунктом 2.13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

У серпні 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із новою заявою від 12.08.2024 року про встановлення надбавки до пенсії - підвищення як реабілітованій особі. До заяви додав копію посвідчення реабілітованої особи НОМЕР_2 від 12.07.2024 року, а також рішення Національної комісії з реабілітації від 04.06.2024 року про визнання його реабілітованим.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняло рішення №27 від 19.08.2024 року про перерахунок пенсії, яким з 01.08.2024 року встановило ОСОБА_1 надбавку у розмірі 54, 40 грн., передбачену підпунктом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян".

Не погоджуючись із розміром призначеного йому підвищення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" від 17.04.1991 року №962-XII (надалі - Закон №962-XII) передбачено, що метою цього Закону є відновлення історичної справедливості, встановлення порядку реабілітації репресованих осіб та осіб, які потерпіли від репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, відновлення їхніх політичних, соціальних, економічних та інших прав, визначення порядку відшкодування шкоди, завданої таким особам унаслідок репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, недопущення повторення злочинів тоталітарних режимів.

Згідно зі статтею 1-1 Закону №962-XII у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- репресії комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років (далі - репресії) - засоби примусу, що здійснювалися репресивними органами комуністичного тоталітарного режиму у 1917-1991 роках, зокрема позасудовими органами, проти окремих осіб, груп населення, народів з класових, національних, політичних, релігійних, соціальних мотивів у формах, визначених цим Законом;

- репресована особа - особа, яка зазнала репресій з мотивів та у формах, визначених цим Законом;

- депортація - примусове виселення народів, етнічних, етноконфесійних, соціальних або інших груп населення з місць їхнього постійного проживання з політичних, класових, соціальних, релігійних, національних мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 1-2 Закону №962-XII реабілітованими визнаються особи: 2) стосовно яких до 24 серпня 1991 року були здійснені репресії у формах, визначених статтею 2 цього Закону, за рішенням іншого репресивного органу, якщо встановлено факт здійснення репресій проти таких осіб з класових, національних, політичних, релігійних, соціальних мотивів.

Згідно з пунктом 7 статті 2 Закону №962-XII формою репресій є депортація.

Відповідно до частин 6, 8, 9 статті 6 Закону №962-XII особам, реабілітованим відповідно до цього Закону, із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, за їх вибором надаються пільги та інші соціальні гарантії, передбачені цією статтею або статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а особам із числа таких осіб, яким встановлено інвалідність, - статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" або пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", або статтею 47 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Реабілітованим, які мають право на передбачені цим Законом пільги, видається посвідчення єдиного зразка, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Видача цього посвідчення проводиться за місцем проживання виконавчими органами відповідних сільських, селищних, міських рад, у тому числі обраними об`єднаними територіальними громадами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 7, частинами 1, 2, 3, 9 статті 8 Закону №962-XII прийняття рішень з питань визнання осіб реабілітованими або потерпілими від репресій здійснюється Національною комісією з реабілітації (далі - Національна комісія) за поданням регіональних комісій з реабілітації (далі - регіональні комісії).

Завданнями Національної комісії є:

1) розгляд обґрунтованих пропозицій регіональних комісій щодо визнання (відмови у визнанні) осіб реабілітованими або потерпілими від репресій;

2) прийняття рішень про визнання (відмову у визнанні) осіб реабілітованими або потерпілими від репресій.

Попередній розгляд обставин, пов`язаних із здійсненням репресій проти конкретної особи, здійснюється регіональною комісією.

За результатами попереднього розгляду обставин, пов`язаних із здійсненням репресій проти конкретної особи, регіональна комісія готує обґрунтовані пропозиції щодо можливості визнання особи реабілітованою або потерпілою від репресій, які разом із зібраними документами та матеріалами подає Національній комісії.

Рішення про визнання особи реабілітованою або потерпілою від репресій приймається Національною комісією за результатом розгляду на її засіданні документів, матеріалів та обґрунтованих пропозицій, отриманих від регіональної комісії.

Національна комісія може прийняти рішення про визнання особи реабілітованою або потерпілою від репресій повністю або щодо окремих обвинувачень чи фактів здійснення проти такої особи окремих форм репресій, визначених цим Законом, або відмовити у визнанні особи реабілітованою або потерпілою від репресій.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-IV)

У статті 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 6 Закону №1058-IV непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону №1058-IV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з пунктом 6 розділу XV Закону №1058-IV до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", крім надбавок, передбачених пунктами "в"-"д" частини першої статті 21 зазначеного Закону.

У статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачені підвищення пенсій деяким категоріям громадян.

Так, згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" №2325-VIII від 13.03.2018 року) призначені пенсії підвищуються репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Воднораз, Кабінет Міністрів України прийняв постанову №654 від 16.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", пунктом 4 якої установив, що з 1 вересня 2008 року: 2) репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок №22-1), який містить такі норми:

1.1. Заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) … подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

2.6. При призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються такі документи:

4) документи про визнання заявника реабілітованим або членом його сім`ї, якого було примусово переселено (для підвищення пенсії згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення");

13) документи, що підтверджують особливі заслуги перед Україною (для встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною").

При призначенні пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" надається довідка про визнання особи борцем за незалежність України у XX столітті відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у XX столітті", яку відповідно до цього Закону реабілітовано, із числа тих, яких за політичними або релігійними мотивами було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення), видана регіональною комісією з реабілітації, утвореною відповідно до Типового положення про регіональну комісію з реабілітації, затвердженого наказом Міністерства культури України від 25 жовтня 2018 року № 926, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 листопада 2018 року за № 1282/32734.

2.13. За документ, який засвідчує, що особа визнана реабілітованою, приймається посвідчення реабілітованого. Для реабілітованих осіб, потерпілих від репресій, зазначених в пунктах 5-7 статті 2 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", приймаються довідки органів внутрішніх справ, видані на підставі наявних у них відповідних документів (постанови про вислання, особистих справ на висланих осіб тощо), а за відсутності таких документів - довідки районних комісій з поновлення прав реабілітованих, видані на підставі встановленого факту переселення.

Суд зазначає, що Закон України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" (в редакції Закону України №2325-VIII від 13.03.2018 року) поширюється на такі категорії осіб: репресовані особи, які визнані реабілітованими (стаття 1-2 Закону); особи, які визнані потерпілими від репресій (статті 1-3 Закону). Відмінністю між репресованою особою та потерпілим від репресій є те, що проти репресованої особи безпосередньо здійснювалися репресії у відповідній формі (формах). Натомість проти особи, яка є потерпілою від репресій, репресії безпосередньо не здійснювалися. Рішення про визнання особи реабілітованою або потерпілою від репресій приймається Національною комісією з реабілітації.

Суд установив, що Національна комісія з реабілітації у встановленому порядку визнала ОСОБА_1 реабілітованим як такого, що зазнав репресій у формі депортації у 1951 році. Статус позивача як реабілітованої особи підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_2 від 12.07.2024 року.

Позивач, який отримував в ГУ ПФУ в Кіровоградській області пенсію за віком, звернувся до цього територіального органу ПФУ із заявою від 25.07.2024 року про встановлення йому підвищення до пенсії як реабілітованій особі.

Суд зазначає, що встановлення надбавки, підвищення, додаткової пенсії, компенсації, допомоги належить до переліку адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення, що надаються територіальними органами Пенсійного фонду України.

Згідно з Типовою адміністративною картою, затвердженою наказом Пенсійного фонду України від 23.07.2021 року №102, особами, які мають права на отримання такої послуги, є зокрема пенсіонери, яким встановлено статус реабілітованого або члена його сім`ї, якого було примусово переселено (підвищення пенсії згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 47 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

Підставами для відмови у встановленні надбавки, підвищення, додаткової пенсії, компенсації, допомоги є: 1) подано не всі необхідні документи; 2) особа не має права на встановлення надбавки, підвищення, додаткової пенсії, компенсації, допомоги.

Заява позивача від 25.07.2024 року, подана до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, розглянута як заява про перерахунок пенсії іншим територіальним органом ПФУ, обраним за принципом випадковості (екстериторіальності) засобами програмного забезпечення ІКІС ПФУ - ГУ ПФУ в Запорізькій області, який прийняв за нею рішення №550/03-16 від 01.08.2024 року №27 про відмову в перерахунку пенсії.

Це рішення відповідач-2 мотивував тим, що позивач не надав довідки, передбачені підпунктом 13 пункту 2.6, пунктом 2.13 Порядку №22-1.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача-2 та зазначає, що позивач з метою призначення йому підвищення до пенсії, передбаченого пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", надав належний документ про визнання його реабілітованим - посвідчення реабілітованої особи НОМЕР_2 від 12.07.2024 року, як того вимагає пп.4 п.2.6, п.2.13 Порядку №22-1.

Довідка регіональної комісії з реабілітації про визнання особи борцем за незалежність України у XX столітті, передбачена пп.13 п.2.6 Порядку №22-1, подається для встановлення особі пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною". Втім позивач на встановлення такої пенсії не претендує, тож не мав обов`язку подавати таку довідку.

Довідки органів внутрішніх справ або районних комісій з поновлення прав реабілітованих про факт примусового переселення, передбачені п.2.13 Порядку №22-1, подаються для встановлення підвищення пенсії згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" членам сімей реабілітованих, яких було примусово переселено. Такі члени сім`ї належать до категорії осіб потерпілих від репресій (стаття 1-3 Закону №962-XII). Натомість позивач належить до категорії реабілітованих осіб (стаття 1-2 Закону №962-XII) і звернувся за встановленням йому підвищення до пенсії саме як реабілітованій особі, а не як члену сім`ї репресованої особи, яка була примусово переселена. Тож довідки про факт примусового переселення, про які йдеться в пункті 2.13 Порядку №22-1, він не повинен був подавати.

Отже наведені у рішенні ГУ ПФУ в Запорізькій області 550/03-16 від 01.08.2024 року №27 причини відмови для встановлення позивачу підвищення до пенсії суд визнає незаконними.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки ГУ ПФУ в Запорізькій області шляхом прийняття рішення №550/03-16 від 01.08.2024 року №27 незаконно відмовило позивачу у встановленні підвищення до пенсії як реабілітованій особі, з підстав неподання необхідних документів, то таке рішення слід скасувати як протиправне.

Суд установив, що участь у спірних правовідносинах також брав відповідач-1 - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яке прийняло рішення №27 від 19.08.2024 року про перерахунок пенсії, з яким не погоджується позивач.

Цим рішенням відповідач-1 за заявою позивача від 12.08.2024 року з 01.08.2024 року встановив йому щомісячне підвищення до пенсії як реабілітованій особі в розмірі 54, 40 грн. та з серпня 2024 року виплачує йому таке підвищення у складі пенсії.

Тож відповідач-1 не заперечує належність позивача до категорії пенсіонерів, які зазнали репресій і в подальшому були реабілітовані, та його право на отримання підвищення до пенсії. Визначаючи розмір підвищення, відповідач-1 керувався нормою підпункту 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2088 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян".

Суд зазначає, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру підвищення до пенсії реабілітованим особам слід застосовувати не норми цієї постанови Кабінету Міністрів України, а Закон України "Про пенсійне забезпечення", який має вищу юридичну силу.

Відтак позивач, як репресована особа, яку було реабілітовано, має право на встановлення додаткової надбавки до пенсії за віком - підвищення у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Встановлення такої надбавки здійснюється органом ПФУ за матеріалами пенсійної справи або за додатково поданими пенсіонером документами.

У статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 1 січня 2024 року для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум у розмірі 2361 гривень.

Отже, станом на 01.08.2024 року розмір підвищення до пенсії реабілітованим особам згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" повинен становити 1180, 50 грн. (2361 грн. х 50%).

Відповідач-1 у рішенні №27 від 19.08.2024 року про перерахунок пенсії протиправно занизив розмір такого підвищення, що призвело до порушення права позивача на отримання підвищення у встановленому законом розмірі. Тож такі дії відповідача-1 слід визнати протиправними.

Воднораз, суд не вбачає підстав для скасування цього рішення, про що позивач просить у позові, оскільки це рішення зумовило виникнення правовідносин щодо нарахування та виплати позивачу пенсійних виплат з 01.08.2024 року.

У матеріалах справи відсутні докази того, що це рішення приймало ГУ ПФУ в Запорізькій області або інший територіальний орган ПФУ, обраний на принципом екстериторіальності. Тож доводи ГУ ПФУ в Кіровоградській області про те, що він не неналежним відповідачем є безпідставними.

Суд вважає, що ефективним способом захисту прав позивача, порушених протиправними діями відповідача-1, буде зобов`язання цього відповідача встановити та виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як реабілітованій особі у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такий обов`язок слід покласти саме на ГУ ПФУ в Кіровоградській області - територіальний орган ПФУ, у якому на обліку перебуває позивач та який виплачує йому пенсію за віком.

За правилами частини 4 статті 45 Закону №1058-IV, з огляду на дати подання позивачем заяв про встановлення підвищення (25.07.2024 року, 12.08.2024 року) таке підвищення до пенсії слід встановити з 01.08.2024 року та виплатити позивачу різницю у розмірах підвищення за минулий час.

Вимоги позову про встановлення такого підвищення починаючи з 25.07.2024 року не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про здійснення перерахунку підвищення до пенсії з подальшою індексацією в разі зміни мінімальної пенсії за віком, суд зазначає, що судове рішення не може врегульовувати триваючі правовідносини на майбутнє (поза межами вирішення спору), а також не може прийматися як застереження від будь-яких порушень, що можливо/ймовірно будуть вчинені у майбутньому. У цьому рішенні суду не вказана кінцева дата виплати підвищення, тож виплата за таким рішенням суду триватиме до змін законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, або до зміни умов пенсійного забезпечення позивача. Оскільки можливість прийняття рішення про захист прав та інтересів особи "на майбутнє" нормами КАС України не передбачена, тому у задоволенні позову у цій частині суд також відмовляє.

Судові витрати сторони не понесли.

На стадії ухвалення судового рішення суд не знайшов підстав для встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 291, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №550/03-16 від 01.08.2024 року №27.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо заниження розміру встановленого ОСОБА_1 підвищення до пенсії як реабілітованій особі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області встановити та виплачувати з 01.08.2024 року ОСОБА_1 підвищення до пенсії як реабілітованій особі згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ