Справа № 120/12196/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/12196/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

18 жовтня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Херсонській області від 05.05.2023 №415 "Про застосування дисциплінарного стягнення" до начальника Каховського РВП ГУ НП полковника поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення з посади.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що в сукупності призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено останню до розгляду в порядку письмового провадження.

В подальшому, ухвалою суду від 29 січня 2024 року зупинено апеляційне провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №420/11778/22.

Відповідно до ухвали суду від 18 жовтня 2024 року апеляційне провадження поновлено та призначено справу до судового розгляду, яке здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доводам апеляційної скарги, встановила наступні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 з 14.10.1994 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

07.11.2015 на підставі наказу Головного управління Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі позивача прийнято на службу до Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Херсонській області з січня 2021 позивача призначено на посаду начальника Каховського РВП Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Наказом ГУНП в Херсонській області № 209 о/с від 19.05.2023 позивача допущено до виконання службових обов`язків з 04 травня 2023 року на підставі наказу ГУНП в Херсонській області від 04.05.2023 № 415 та призначено з пониженням у дисциплінарному порядку на підставі наказу ГУНП в Херсонській області від 05.05.2023 № 415.

Наказом ГУНП від 28.08.2023 №280/о/с, на підставі рапорту ОСОБА_1 від 26.06.2023, внесені зміни до наказу від 19.05.2023 №209 о/с, яким змінена дата, з якої призначено ОСОБА_1 на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Генічеського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

Відповідно до наказу ГУНП в Херсонській області від 05.05.2023 № 415 "Про застосування дисциплінарного стягнення", за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 11, 13 частини 3 статті 1, пунктів 6, 7, 8 частини 1 статті 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, наказу Національної поліції України від 23.09.2016 №920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни", начальника Каховського РВП ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 звільнено з посади.

Відповідно до наказу ГУНП в Херсонській області від 05.05.2023 № 415 порушення службової дисципліни виявилося у відсутності дієвого контролю полковника поліції ОСОБА_1 за дотриманням підлеглих службової дисципліни, непроведенні належної профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Не погоджуючись з наказом від 05.05.2023 № 415 в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, обраний вид дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення зі служби в органах поліції, є непропорційним, необґрунтованим, та таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту, де відзначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) унормовано, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

За змістом ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

При цьому, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону № 580-VIII).

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна- дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту врегульовано, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Колегія суддів наголошує на тому, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки, а також на відміну від іншої служби/професії/особи, служба в поліції вимагає від поліцейського особливої обачності та неухильного виконання вимог Конституції України та Законів, що тісно пов`язується із захистом Держави, її громадян.

Так, за вимогами ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За приписами статей 14, 15 та 19 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 1, 4, 7, 13, 14 р. V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VI Порядку №893).

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Як встановлено з матеріалів справи, наказом ГУНП в Херсонській області від 20.04.2023 №308 призначено службове розслідування за фактом затримання в рамках кримінального провадження №0000166 від 08.02.2023 року окремих працівників Каховського РВП ГУНП в Херсонській області.

Висновком від 04.05.2023, затвердженим начальником ГУНП в Херсонській області, службове розслідування закінчено.

Згідно із висновком встановлено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , що виявилося у відсутності дієвого контролю за дотриманням підлеглих службової дисципліни, непроведенні належної профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

За результатами службового розслідування, спірним наказом від 05.05.2023, за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 11, 13 частини 3 статті 1, пунктів 6, 7, 8 частини 1 статті 3 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, наказу Національної поліції України від 23.09.2016 №920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни", позивача звільнено з посади в порядку дисциплінарного стягнення, призначивши дільничним офіцером поліції сектору превенції Генічеського районного відділу поліції в порядку переміщення.

В даному випадку, суд першої інстанції надаючи оцінку спірним правовідносинам, підставно врахував ту обставину, що на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, а подія, яка слугувала проведенню службового розслідування трапилась 20.04.2023, тобто в період перебування позивача у короткостроковій відпустці в м. Чернігові у зв`язку з сімейними обставинами, що мало місце з 17.04.2023 по 20.04.2023, що засвідчується рапортом від 14.04.2023, погодженим начальником ГУНП в Херсонській області.

До того ж, у період з 26.04.2023 по 24.06.2023 позивач перебував на лікарняному, що не заперечується відповідачем.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що в оскаржуваному наказі відсутні посилання на те, в чому саме полягає неналежний контроль за дотриманням підлеглими службової дисципліни, порушення вимог наказу Національної поліції України від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни», що спростовується відомостями, які б мали знаходитись в матеріалах службового розслідування.

Натомість, в оскаржуваному наказі міститься лише загальне формулювання про порушення позивачем вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту, наказу Національної поліції України від 23.09.2016 № 920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни", що не відповідає критеріям обґрунтованості прийнятого рішення.

В контексті викладеного, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що в оскаржуваному наказі жодним чином не обгрунтовано необхідність застосування до позивача дисциплінарного стягнення саме у вигляді звільнення, а не зауваження чи попередження, як одного з видів дисциплінарного стягнення, з метою недопущення позивачем в подальшому порушень службової дисципліни.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про обгрунтованість та підставність висновку суду першої інстанції, що обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення, є необґрунтованим.

Стосовно доводів відповідача, апелянта у справі, про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, то судова колегія відзначає, що як достеменно встановлено судом першої інстанції, належного доказу про ознайомлення позивача із спірним наказом відповідачем не надано, а матеріали справи такого не містять, а тому підстави для залишення позову без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, відсутні.

Також, суд першої інстанції доцільно звернув увагу на те, що з 26.04.2023 по 24.06.2023 позивач перебував на лікарняному, а на підставі рапорту від 26.06.2023 наказом ГУНП від 28.08.2023 №280/о/с внесені зміни до наказу від 19.05.2023 №209 о/с, яким змінена дата, з якої призначено ОСОБА_1 на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Генічеського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

Щодо решти доводів апелянта, то судова колегія їх відхиляє, оскільки відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року суд надав повну та об`єктивну оцінку аргументам відповідача, які визнав безпідставними.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.