Справа № 201/9324/24
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/9324/24
Провадження № 2-а/201/107/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 23.07.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Вважає, щ постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 23.07.2024 року було порушено розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки позивач не був присутній при розгляді справи, не був ознайомлений з матеріалами справи та не було заслухано його пояснень. Також, відповідачем не було вжито заходів для повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення. Позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, проте, по прибуттю у визначений час 23.07.2023 о 9:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивача не допустили до особистої присутності під час розгляду справи, тобто справа розглядалася без його, хоча він прибув у зазначений час, дату та місце, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП та право на захист. Крім того, позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП з 02.05.2023 року, оскільки зміни до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та норма ч.3 ст.210 КУпАП введені в дію лише 19.05.2024 (до вказаної дати такої норми не існувало), одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку. Таким чином, притягнення позивача 23.07.2024 року до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. Тому відповідач діяв не на підставі закону, і саме тому оскаржувана постанова є незаконна і має бути скасована.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024 року указану позовну заяву передано для розгляду судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 06.08.2024 року було відкрито провадження у справі за указаною позовною заявою.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 20.07.2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де о 10.00 було виявлено факт порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

20.07.2024 року під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач надав посвідчення про приписку до призовної дільниці, яке отримав 01.07.2013 року, коли був призовником. По досягненні 27-річного віку позивач повинен був прибути до органу військового управління для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документу, а саме: військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного. Проте станом на 20.07.2024 року до органу військового управління для постановки на облік військовозобов`язаних

Позивач не звертався, внаслідок чого і відповідно не отримав військово-обліковий документ військовозобов`язаного. 20.07.2024 з приводу несвоєчасного звернення для постановки на військовий облік та відсутності військово-облікового документу Позивач надав пояснення (додаток 5), яке власноручно написав та зазначив, що «не міг вчасно оновити, замінити приписне посвідчення» у зв`язку з тим, що навчався на денній формі навчання, а потім проходив лікування.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено 20.07.2024 року після прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не прибуття позивача з травня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, внаслідок чого він не отримав військово-обліковий документ військовозобов`язаного, є триваюче правопорушення, яке розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом.

Представником позивача наданий відповідь на відзив, в якому остання підтримала заявлені позовні вимоги.

Представником позивача надані заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.07.2024 року начальником адміністративного відділення майором ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол б/н за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

У зазначеному протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи по суті відбудеться об 09 год .00 хв. 23.07.2024 року.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8/8427 від 23.07.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

З постанови вбачається, 20.07.2024 року о 10 годині 00 хвилин по прибуттю гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку . Відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_4 документів і його заяви було виявлено, що ОСОБА_1 02.05.2023 року рішенням районної призовної комісії був звільнений від призову на строкову військову службу згідно абз. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу», (як такий, що до дня відправлення на строкову військову службу досяг 27-річного віку), знятий з обліку призовників та відповідно до абз. 8 п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обв`язок і військову службу підлягав взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, але гр. ОСОБА_1 на військовий облік не став та звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання лише 20.07.2024 року. Тобто, в період з 02.05.2023 року і по теперішній час ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання, чим порушив вимоги п.п. 1, 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 № 1487 (зі змінами).

Станом на 20.07.2024 року має військово-обліковий документ посвідчення про виписку, який отримав у 2013 році коли був призовником. Військово-обліковий документ військовозобов`язаного запасу ніколи не отримував.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до п.п.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ№1487від 30.12.2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом яких статтю 210 доповнено частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у вищевказаній постанові, який складений на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, датою виявлення правопорушення є 09.05.2023 р.

Станом на 09.05.2023 року відповідальність за вчинене позивачем адміністративне правопорушення була передбачена ч. 1 статті 210 КУпАП у редакції від 14.102023 року, яка мала формулювання «Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Таким чином, станом на 09.05.2023 року розмір штрафу у грошовому виразі, який міг бути накладений на громадянина, винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, складав від 3 400 грн. до 5 100 грн.

Натомість норма ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання приписів п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» набрала чинності лише 19.05.2024 року.

З огляду на викладене вимоги ч. 3 ст. 210 КУпАП не можуть бути застосовані до позивача, оскільки, як вже було встановлено судом, датою вчинення правопорушення у даному випадку є 09.05.2023 року, на момент якого діяла редакція ст. 210 КУпАП від 14.10.2023 року.

Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що на момент інкримінованого правопорушення діяла редакція статті 210 КУпАП, яка не містила в собі частину третю, та містила менше стягнення. Не враховано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3с т. 210 КУпАПє неправомірним. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача викладеними у відзиві.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Оцінюючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, тому позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №8/8427 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 23.07.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за ч.3 ст.210 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Покопцева