Справа № 420/24639/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
---------------------
У Х В А Л А

21 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/24639/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

перевіривши апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання закінчити виконавче провадження НОМЕР_2 від 20.04.2023 щодо стягнення виконавчого збору шляхом винесення відповідної постанови та скасування усіх накладених обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року в повному обсязі задоволений позов ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Південне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) через електронний кабінет 15.10.2024 подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Аналіз матеріалів апеляційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України, а саме

- п.8 ч. 2 та п. 4 ч. 5 ст. 296 КАС України, в частині зазначення дати отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, та надання доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності, оскільки в апеляційній скарзі не вказана дата отримання копії рішення суду першої інстанції та до апеляційної скарги не додані докази на підтвердження дати отримання копії рішення суду першої інстанції;

- п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, оскільки до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору.

Відповідно до матеріалів апеляційного перегляду, позивачем фізичною особою, заявлена одна вимога немайнового характеру, яка задоволена рішенням суду першої інстанції, що оскаржується в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, ч. 2 (таблиці ставок) ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги справляється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), тобто 150 відсотків від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

За приписами частини 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, при поданні в цій справі апеляційної скарги в електронній формі, апелянт мав надати докази сплати судового збору в сумі 1453,44 грн (3028*0,4)*150%)*0,8).

Натомість апелянт заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є органом з обмеженим фінансуванням, та Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) вживаються заходи для сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір». Апелянт зазначає, що за результатами розгляду справи судом було порушено права органу державної виконавчої служби, що спричинило необхідність подання касаційної скарги, а тому просить суд відстрочити сплату судового збору на розумний строк або до ухвалення рішення у справі.

При розгляді та вирішенні вказаного клопотання апеляційний суд враховує таке.

Посилання апелянта на необхідність подання касаційної скарги, апеляційний суд розцінює як помилку, оскільки у справі №420/24639/24 Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) була подана саме апеляційна скарга.

Так, умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору або відстрочити його сплату та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом із цим, підстави, які визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як умови для відстрочення від сплати судового збору, не передбачені для суб`єктів владних повноважень.

Обставини, пов`язані з неможливістю сторони сплатити судовий збір, у тому числі, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору - певне обмеження при зверненні до суду, однак воно є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, яка як одну із засад судочинства визначає рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга має бути залишена без руху, з наданням апелянту строку, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- для зазначення дати отримання копії рішення суду першої інстанції та надання доказів на підтвердження дати отримання копії рішення суду першої інстанції (за їх наявності);

- для надання документу про сплату судового збору в сумі 1453,44 грн., за такими платіжними реквізитами для перерахування судового збору:

Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Код класифікації доходів бюджету22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)»
відомча ознака"81" (Апеляційні адміністративні суди)
Рахунок отримувачаUA1015758
Отримувач ГУК в Од. обл./Приморський р-н/22030101
Код за ЄДРПОУ отримувача 37607526
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _______ (Дата оскарження справи) по справі _____(Номер справи), П`ятий апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)
При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані. Приклад заповнення графи "Призначення платежу": *;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , на рішення від 01.01.2019 по справі 905/1057/18, П`ятий апеляційний адміністративний суд.
Також, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не отримував копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції та про існування оскаржуваного рішення дізнався лише після отримання 14.10.2024 заяви представника позивача щодо виконання рішення у справі №420/24639/24. Також апелянт посилається і на постанову Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №212/2354/18.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини 6 ст. 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 3 статті 295 КАС України також встановлено, що строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції ухвалене 27.08.2024, в письмовому провадженні у зв`язку з неякою учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Отже, останнім днем подання апеляційної скарги є 06.09.2024, натомість апеляційна скарга подана 15.10.2024, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 6 ст. 287 КАС України.

Стосовно доводів апелянта - Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідачем в цій справі є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За приписами п. 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1302/29432, органами державної виконавчої служби є, окрім іншого:

- управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);

- відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень.

Відповідно до Положення про Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), затвердженого наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.12.2022 №238/13.1-03, Управління є територіальним органом державної виконавчої служби, входить до системи органів Міністерства юстиції України як структурний підрозділ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Положення про Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не містить приписів стосовно того, що Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є юридичною особою.

Відповідно до п. 13 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, Міжрегіональне управління є юридичною особою.

Отже, відповідач в цій справі - Відділ примусового виконання рішень, будучи суб`єктом владних повноважень, не має статусу юридичної особи, та не зареєстрований в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», натомість в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» зареєстроване Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (), структурним підрозділом якого є Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області до складу якого входить Відділ примусового виконання рішень.

Апеляційна скарга подана Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) та на підтвердження повноважень особи, яка від імені апелянта подала апеляційну скаргу додана довіреність від 21.10.2021, якою ОСОБА_3 уповноважений представляти інтереси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

З огляду на наведене, отримувачем, зокрема в цій справі, копії рішення суду першої інстанції в електронному кабінеті підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» є Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (), структурним підрозділом якого є Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області до складу якого входить Відділ примусового виконання рішень, який і є відповідачем у справі.

Як вбачається з електронних матеріалів справи, відзив на позовну заяву був поданий до суду першої інстанції Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) в електронній формі через електронний кабінет підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

За наведених обставин, оскільки апеляційна скарга подана саме Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса), та яка, окрім іншого не відповідає вимогам п.8 ч. 2 та п. 4 ч. 5 ст. 296 КАС України, апеляційний суд відхиляє як неповажні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилання апелянта на те, що саме Відділ примусового виконання рішень не отримував копії рішення суду першої інстанції в цій справі.

Саме по собі посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №212/2354/18, не може бути визнане поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. Окрім іншого, відповідно до мотивувальної частини наведеного судового рішення суду касаційної інстанції, третій апеляційний адміністративний суд, визнаючи неповажними причини пропуску Інспектором строку на апеляційне оскарження й відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що норми статті 295 КАС України про право учасника справи на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути застосовані у цій категорії справ. В той час як суд касаційної інстанції зазначив, що загальний аналіз статті 286 КАС України дає підстави для висновку про те, що нею, на відміну від частини п`ятої статті 270 КАС України, не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційну скаргу також слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги особі, яка її подала, шляхом зазначення апелянтом інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням доказів на підтвердження існування таких інших підстав.

Керуючись ст. ст. 121, 133, 248, 295, 296, 298, 321, 325, 328 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року у справі №420/24639/24.

Відмовити у задоволенні клопотання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року у справі №420/24639/24.

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року у справі №420/24639/24 залишити без руху.

Надати апелянту строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання вимог цієї ухвали (в частині дотримання вимог ст. 296 КАС України) в установлений судом строк апеляційна скарга буде повернута скаржнику

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання вимог цієї ухвали у визначений судом строк (не наведення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження), а також у разі визнання неповажними наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Роз`яснити апелянту, що, відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 18 КАС України, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький