Справа № 759/16071/24
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16071/24

пр. № 2-а/759/190/24

30 вересня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у серпні 2024 р. позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування постанови №1490 від 18.07.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., закриття справи про адміністравтивне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2024 відповідачем складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №1735 та винесено постанову №1490 від 18.07.2024 про притягнення його до адміністратвної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, протиправною та безпідставною. Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без з`ясування та не встановлення належних обставин, оскільки відповідачем застосовано неправильну кваліфікацію статті про адміністративне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 210 КУпАП, що передбачає відповідальність за повторне вчинення правопорушення визначеного ч. 1 ст . 210 КУпАП, однак позивач раніше не притягався за ч. 1 ст. 210 КУпАП. У свою чергу, позивач зареєструвався як внутрішнього переміщена особа, від державних органів не переховувався, 18.08.2023 здійснив повторний медичний огляд, внаслідок чого встановено III групу інвалідності безстроково. 19.06.2024 через застосунок «Дія», ОСОБА_1 було оновлено свої військово-облікові дані, однак враховуючи примітку положень статей 210, 2101 КУпАП, посадові особи відповідача могли самостійно оновити дані позивача.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 24-25).

Ухвалою судді від 09.08.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 28-29).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання (а.с. 42-43).

Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 -5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що відповідно до довідки №390947 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 18.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має ІІІ групу інвалідності з 01.06.2022 безстроково, причина інвалідності - загальне захворювання, що також підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 11.09.2023 (а.с. 12, 13).

12.07.2024 офіцером адміністративного відділення ОСОБА_2 складено протокол №1735 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Відповідно до змісту якого зазначено, що 12.07.2024 о 11 год. 22 хв. в АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустив прострочення військово-облікових даних, а саме не став на облік військовозобов?язаних протягом 7 днів, чим порушив п.7 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов?язаних, які містяться у Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов?язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487. Правопорушення вчинене під час дії правового режиму особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 т. 210 КУпАП (а.с 20).

За результатами розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, 18.07.2024 тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс постанову №1490 за справою про адміністративне правопорушення, відповідно до якої вирішено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп. (а.с. 19).

Як вбачається із знімку екрана у застосунку «Дія» ОСОБА_1 19.06.2024 оновлено військово-облікові дані (а.с. 21-22).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

відповідно дост. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зіст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 210 КУпАП визначено порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки положення статей 210, 2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем, в порушення вимог ст. 77 КАС України не доведено обставин вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, зокрема, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості та докази на підтвердження факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП. Не містять таких відомостей, ні оскаржувана постанова, ні протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, ч. 2 ст. 210 КУпАП не передбачає санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 грн 00 коп., яка застосована до позивача згідно зі спірною постановою. Така санкція передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку з кваліфікуючою ознакою «вчинення його в особливий період» (ч. 3 ст. 210 КУпАП).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що прийнята оскаржувана постанова, не містять конкретних фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а застосований до позивача розмір штрафу не відповідає санкції цієї норми, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 210 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №1490 за справою про адміністративне правопорушення від 18.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 10.10.2024.