Справа № 300/2644/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2024 р. справа № 300/2644/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.12.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи на посаді тракториста, тракториста- машиніста з 17.04.1992 по 12.12.1997, з 13.04.1998 по 31.05.2000, з 02.11.2005 по 09.07.2007, з 20.05.2008 по 31.03.2010, з 01.04.2010 по 14.01.2014, з 15.01.2014 по 05.06.2015, з 01.03.2016 по 05.05.2023.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, на переконання позивача, протиправно не зарахував до спеціального стажу позивача роботу на посаді тракториста (тракториста-машиніста) в Радгоспі-комбінаті "Калитянський", сільськогосподарському відкритому акціонерному товаристві "Агрокомбінат "Калита", приватному підприємстві "Сагро-Норд" та публічному акціонерному товаристві "Агрокомбінат "Калита" в умовах безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства понад 20 років, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці та довідками про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії №120 від 13.12.2023 та №29 від 22.12.2023, у зв`язку із чим безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду від 17.07.2023, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 03.02.2023 скерувало суду належним чином завірені копії документальних документів, що були взяті до уваги при винесенні оспорюваного рішення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 залучено до участі в справі № 300/2644/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі, також відповідач 2, ГУ ПФУ у Київській області), як другого відповідача та постановлено розгляд справи № 300/2644/24 розпочати спочатку.
Відповідач 2 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Копію ухвали від 12.07.2024 отримав 02.10.2024 у своєму електронному кабінеті, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа відповідального працівнка.
Так, частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на те, що відповідачем у встановлений судом строк не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не може бути подано, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою від 22.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Так, у спірному рішенні про відмову в призначені пенсії вказано, зокрема:
Згідно із наданими документами страховий стаж становить 38 років 6 місяців 5 днів.
Вік заявника на дату звернення становить 55 років 9 місяців 7 днів.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не зараховано період роботи згідно довідкою №12 від 13.12.2023 та №29 від 22.12.2023, оскільки довідками не підтверджено, що тракторист-машиніст був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного періоду в рослинництві чи на протязі календарного року в тваринництві. Крім того, відсутнє посилання на статтю Закону, якою визначено право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058 відмовити.".
Отже, причиною відмови у призначенні пенсії позивачу стала відсутність необхідного спеціального (пільгового) стажу на посаді тракториста-машиніста.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Водночас у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (надалі, також - Закон № 1788-ХІІ, Закону України "Про пенсійне забезпечення") та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі, також - Закон № 1058-IV, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Згідно п. 3 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За ч. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
До набрання чинності Законом №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII.
Згідно ч.ч. 1, 3 статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
За п. 1 Порядку № 637 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно абз. 1 пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Згідно п.п. 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20 січня 1992 року «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» відповідно до статті 13 (пункт "в") Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства.
До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві.
Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.
Зі змісту довідки встановленої форми згідно додатку до цього роз`яснення слідує, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Виходячи з положень зазначених норм, визначальними обставинами для визначення пільгового стажу є встановлення фактів роботи позивача на посаді тракториста-машиніста та його безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, що узгоджується з правовою позицією в постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17, від 31 березня 2020 року у справі №678/65/17.
Застосування вимог Постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею відповідних робіт, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
При зверненні до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії позивачем надано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28.07.1986.
За результатом розгляду справи судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28.07.1986 (а.с.14-24), позивач:
з 23.07.1986 по 03.11.196 працював на посаді машиніста екскаватора 5 розряду в Козелецькій ПМК-209 (записи №2-3);
з 11.11.1986 по 14.11.1988 проходив військову службу в радянській армії (запис №4);
з 01.02.1989 по 14.09.1990 працював машиністом екскаватора шостого розряду (запси №№5-6);
з 24.09.1990 по 10.04.1992 працював апаратником комбікормового виробництва 4 розряду (записи №№7-8);
з 17.04.1992 по 12.12.1997 працював трактористом 3 класу автотранспортного цеху на підприємстві Ордена Трудового Червоного Прапора Радгосп-комбінат "Калитянський" (записи №№ 10-11);
Наказом Міністерства сільського господарства України від 18.02.1994 № 51 та наказом ПО "Укрмясопром" від 18.02.1994 № 8 Радгосп "Авангард" та підприємство Ордена Трудового Червоного Прапора Радгосп-комбінат "Калитянський" були злиті в одне підприємство у зв`язку зі створенням Радгоспу-комбінату "Калитянський".
З 13.04.1998 по 01.06.2000 працював на посаді тракториста машино-транспортного парку в Радгоспі-комбінаті "Калитянський" (записи №№ 12-14);
у 2000 році Радгосп-комбінат "Калитянський" був реформований в Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство "Агрокомбінат "Калита" на підставі наказу Фонду держмайна від 23 березня 2000 року № 7 АТ (запис № 13);
з 01.06.2000 по 25.10.2005 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Рось-1": спочатку на посаді оператора АЗС, а 15.06.2004 був переведений на посаду начальника АЗС (записи №№ 15-17);
з 02.11.2005 по 09.07.2007 працював в Сільськогосподарському відкритому акціонерному товаристві "Агрокомбінат "Калита" на посаді тракториста машино-транспортного парку (записи №№ 18-19);
з 12.07.2007 по 04.04.2008 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Рось-1" на посаді начальника АЗС (записи №№ 20-21);
з 20.05.2008 по 31.03.2010 працював в Сільськогосподарському відкритому акціонерному товаристві "Агрокомбінат "Калита" на посаді тракториста машино-транспортного парку (записи №№ 22-23);
з 01.04.2010 по 14.01.2014 працював у Приватному підприємстві "Сагро-Норд" на посаді тракториста 1-го класу (записи №№ 24-25);
Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство "Агрокомбінат "Калита" з 10.08.2011 змінило назву на Публічне акціонерне товариство "Агрокомбінат "Калита" на підставі наказу від 23 серпня 2011 року № 244.
з 15.01.2014 по 05.06.2015 працював в ПАТ "Агрокомбінат "Калита" па посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва (записи №№ 26-27);
з 01.03.2016 по 05.05.2023 працював в ПАТ "Агрокомбінат "Калита" па посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва (записи № 28-29);
з 09.06.2023 по 21.07.2023 працював підсобним робітником (обслуговування твердопаливних котлів, бригада № 3) цеху тепловодогазопостачання енергетичного цеху інженерно-технічного відділу (записи №№ 30-31).
Суд враховує, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, й ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Відповідачем не заперечується, що відповідно до записів трудової книжки періоди роботи позивача за посадою тракториста зараховано до його страхового стажу.
В спірному рішенні відповідача зазначено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не зараховано період роботи згідно довідко №12 від 13.12.2023 та №29 від 22.12.2023, оскільки довідками не підтверджено, що тракторист-машиніст був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного періоду в рослинництві чи на протязі календарного року в тваринництві. Крім того, відсутнє посилання на статтю Закону, якою визначено право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Як встановлено судом, згідно довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 120 від 13.12.2023, виданою акціонерним товариством "Агрокомбінат "Калита" (а.с.25), ОСОБА_1 , працював повний робочий день в:
Радгоспі-комбінаті "Калитянський"
і за період з 17.04.1992 по 12.12.1997
з 13.04.1998 по 31.05.2000
виконував безпосередні роботи по виробництву сільськогосподарської продукції за посадою тракториста моторно-транспортного цеху
за період з 17.04.1992 по 12.12.1997 5 років 07 місяців 25 днів
за період з 13.04.1998 по 31.05.2000 2 роки 01 місяць 18 днів
Підстава для видачі наказ від 13.04.1992 №37-к, наказ від 08.12.1997 №67-к, наказ від 13.04.1998 №15-к, наказ від 29.05.2000 №23-к.
Сільськогосподарському відкритому акціонерному товаристві "Агрокомбінат "Калита"
і за період з 02.11.2005 по 09.07.2007
з 20.05.2008 по 31.03.2010
виконував безпосередні роботи по виробництву сільськогосподарської продукції за посадою тракториста моторно-транспортного парку
за період з 02.11.2005 по 09.07.2007 1 рік 08 місяців 07 днів
за період з 20.05.2008 по 31.03.2010 1 рік 10 місяців 11 днів
Підстава для видачі: наказ від 02.11.2005 №86-к, наказ від 09.07.2007 №48-к, наказ від 15.05.2008 №33-к, наказ від 31.03.2010 №50/2-к.
Додаткові відомості: умови та характер робіт за весь період роботи не змінювалися.
Публічному акціонерному товаристві "Агрокомбінат "Калита"
і за період з 15.01.2014 по 05.06.2015
з 01.03.2016 по 05.05.2023
виконував безпосередні роботи по виробництву сільськогосподарської продукції за посадою тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва
за період з 15.01.2014 по 05.06.2015 1 рік 04 місяці 21 день
за період з 01.03.2016 по 05.05.2023 7 років 02 місяці 04 дні
Підстава для видачі: наказ від 15.01.2014 №10-к, наказ від 05.06.2015 №203-к, наказ від 29.02.2016 №23-к, наказ від 05.05.2023 №23-к.
Додаткові відомості: умови та характер робіт за весь період роботи не змінювалися.
Згідно з довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 29 від 22.12.2023 ОСОБА_1 працював в Приватному підприємстві "Сагро-Норд" і за період з 01.04.2010 по 14.01.2014 виконував безпосередні роботи по виробництву сільськогосподарської продукції за посадою тракториста - 3 роки 09 місяців 13 днів.
Підстава для видачі: наказ від 01.04.2010 №12/К, наказ від 14.01.2014 №6-к.
Додаткові відомості: умови та характер робіт за весь період роботи не змінювалися.
Означені довідки містять усі необхідні реквізити, кутовий штамп, номер та дату, зазначені підстави видачі, а також вказано, що позивач працював повний робочий день.
Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
За ч. 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно п. 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
За п. 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Суд враховує, що при прийнятті спірного рішення, відповідач не надсилав запити до акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" та/або приватного підприємства "Сагро-Норд", з метою уточнення інформації про факт роботи позивача на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, та отримання інформації про відношення акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" та/або приватного підприємства "Сагро-Норд" до сільськогосподарських підприємств, які зайняти виробництвом сільськогосподарської продукції, тобто пенсійний орган не виконав умови п. 4.7 Порядку №22-1.
Воднораз, як встановлено судом та підтверджується відповідними витягами з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності за КВЕД Акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" є 01.46 Розведення свиней (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.29 Вирощування інших багаторічних культур; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; 01.63 Післяурожайна діяльність.
Видами діяльності за КВЕД Приватного підприємства "Сагро-Норд", внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві.
Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що діяльність акціонерного товариства "Агрокомбінат "Калита" та приватного підприємства "Сагро-Норд" має виключно сільськогосподарське спрямування. Зазначена інформація міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, є відкритою та загальнодоступною.
При цьому, за п.п. 1, 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право:
отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;
проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Крім того, будь-яких доводів та/або належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій в межах наведених повноважень у законодавчо встановлений спосіб з отримання відомостей, необхідних для виконання відповідачем функцій, передбачених зазначеними Законами України, відповідачем суду не наведено та не надано.
Така бездіяльність відповідача свідчить про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання, як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.
Також, суд варховує, що обставини щодо незарахування періоду роботи, зазначені відповідачем, не спростовують факту самої роботи трактористом-машиністом, а отже юридичний факт роботи позивача протягом спірного періоду часу на посаді тракториста є підтвердженим належними та допустимими доказами.
Щодо зауважень ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про відсутність в уточнюючих довідках інформації, що тракторист-машиніст був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного періоду в рослинництві чи на протязі календарного року в тваринництві, та відсутнє посилання на статтю Закону, якою визначено право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що, відповідно, є перешкодою для зарахування таких періодів до пільгового стажу позивача, суд зазначає, що позивач як особа, на яку не покладено обов`язки щодо оформлення і видачі пільгових довідок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до такої довідки відомостей, а тому невірне заповнення довідки не може бути підставою для незарахування пенсійним органом пільгового стажу і, як наслідок, для обмеження права позивача на пенсійне забезпечення.
Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
Суд вважає за необхідне зазначити, що трудова книжка позивача оформлена належним чином і підтверджує наявність пільгового стажу, зауважень щодо чого у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не виникло.
Водночас, формальні недоліки в оформленні довідки (як то посилання на відсутність підпису начальника відділу кадрів) не можуть позбавляти позивача права на зарахування відповідних періодів роботи до його спеціального (пільгового) стажу, та, як наслідок, права на пенсію.
За таких обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення довідки та інших документів щодо відомостей про період роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.
Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.
Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.
Отже, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону №1058-IV є:
- виконання особою робіт на посаді тракториста-машиніста;
- безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства;
- досягнення відповідного віку;
- наявність кількості відповідного стажу.
За відсутності хоча б однієї з цих умов призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону №1058-IV неможливе.
Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2018 року у справі №681/813/17, від 10 травня 2018 року у справі №196/1004/14-а, від 27 квітня 2020 року у справі №648/1613/17.
Досягнення позивачем на день звернення за призначенням пенсії 55 річного віку, як того вимагає пункт 3 другої статті 114 Закону №1058-IV, що підтверджено паспортом громадянина України, та не заперечується відповідачем.
За матеріалами справи підтверджено, що записи №№9-29 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28.07.1986 підтверджують пільговий характер роботи позивача, що надає право на його включення до спеціального трудового стажу та спростовують твердження відповідача про відсутність такого (понад 23 роки).
З огляду на викладене, суд вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи на посаді тракториста, тракториста- машиніста з 17.04.1992 по 12.12.1997, з 13.04.1998 по 31.05.2000, з 02.11.2005 по 09.07.2007, з 20.05.2008 по 31.03.2010 , з 01.04.2010 по 14.01.2014, з 15.01.2014 по 05.06.2015, з 01.03.2016 по 05.05.2023.
Водночас, суд звертає увагу, що позбавлення позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, за встановлених судом вище обставин, буде не пропорційним втручанням в її право на отримання відповідних пенсійних виплат, гарантоване статтею 1 протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.
Таким чином, виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача буде, окрім визнання протиправним і скасування спірного рішення, зобов`язання пенсійного органу зарахувати позивачу до спеціального страхового стажу періоди роботи.
Окрім цього, враховуючи викладене, та з огляду на встановлені у справі обставини щодо подання позивачем пенсійному органу разом із заявою від 22.12.2023 всіх необхідних документів, при наявності всіх встановлених законодавством умов для призначення ОСОБА_1 пенсії (досягнення пенсійного віку, що і не заперечується пенсійним органом, страховий стаж позивача складає понад 38 років і 6 місяців, що також не заперечується пенсійним органом, а також спеціальний страховий стаж позивача, включно з спірним, складає більше необхідних 20 років), суд дійшов висновку про те, що позивач не може бути позбавленим гарантованого Державою Україна пенсійного забезпечення, а тому, на думку суду, останній має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, зокрема, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Таким чином, оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 22.12.2023, а 55-річного віку досягнув 15.03.2023, то призначити йому пенсію необхідно з 22.12.2023 з дня звернення за пенсією.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Окрім цього, визначаючи відповідача, який має виконувати рішення зобов`язального характеру, суд виходить із такого.
Статтею 44 Закону України №1058 врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України №1058, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Відповідно до п. 1.1 Порядку 22-1 в редакції, що діяла на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

Сторонами не заперечується, що заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відтак на останнього й має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача, оскільки саме відповідач 1 не виконав свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених підстав та вказаних правових норм, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке винесло спірне рішення, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії № 56 від 28.12.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.12.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи на посаді тракториста, тракториста- машиніста з 17.04.1992 по 12.12.1997, з 13.04.1998 по 31.05.2000, з 02.11.2005 по 09.07.2007, з 20.05.2008 по 31.03.2010, з 01.04.2010 по 14.01.2014, з 15.01.2014 по 05.06.2015, з 01.03.2016 по 05.05.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідачам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська обл., 08500).

Суддя Главач І.А.