Справа № 395/1715/24
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1715/24 Провадження № 2-а/395/12/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Таран С. М.,

зу участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Крецула О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови про справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом та просив скасувати постанову №139 від 24 вересня 2024 року по справі про адміністративне правпорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що постанова № 139 від 24.09.2024 року є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. У оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, відповідно нічим не підтверджено, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1 КУпАП протягом року, тому в його діях відсутня повторність, як обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому останній зазначив, що вказаний позов не підлягає задоволенню в зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

В судовому засідані позивач підтримав позов та просив задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову та зазначив, що постанова №139 від 24.09.2024 року складена у відповідності до законодавства, а тому просить відмовити у задоволені позовної заяви.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши доводи сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносин.

18 вересня 2024 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 був складений протокол №139 про адміністративне порушення у відповідності до якого ОСОБА_1 являючись військовозов`язаним, був належним чином сповіщений про необхідність явки на 8 годину 12.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії, але в зазначену дату та час не з`явився, таким чином своїми діями порушив вимоги ч. 1,3 ст. 22, ч.2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому правопорушення в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.(а.с.10)

24 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №139, у якій вказано, що громадянин ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, був належним чином оповіщений, повістка вручена особисто під власний підпис, про необхідність явки на 8 годину 12.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії, але в зазначену дату та час не з`явився, таким чином своїми діями порушив вимоги ч. 1,3 ст. 22, ч.2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому правопорушення в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.(а.с.11)

04 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову про виправлення описки в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №139 згідно якої друге речення першого абзацу мотивувальної частини постанови викласти в такій редакції «Але в зазначену дату та час гр.. ОСОБА_1 до 3 відділу Нововукраїнського РТЦКтаСП не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, таким чином своїми порушив вимоги ч. 1,3 ст. 22, ч.2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому правопорушення в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП». Другий абзац мотивувальної частини постанови викласти в такій редакції «Враховуючи, що громадянин ОСОБА_3 своїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП».(а.с.43)

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Приписами ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

В протоколі про адміністративне правопорушення №139 від 18 вересня 2024, складеного відносно ОСОБА_1 начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , що правопорушення вчинене в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. Окрім того, в графі «дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності (за наявності)» зазначено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП суду надано не було.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ч.2 ст. 210-1 КУпАП було викладено в новій редакції, а саме: «Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.» та доповнено ч.3 ст. 210-1 КУпАП наступної редакції: «Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

Кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідачем при ухвалені постанови не враховано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, адміністративне стягнення було накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, а тому є підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 241-245, 246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови про справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №139 від 24 вересня 2024 року по справі про адміністративне правпорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 21 жовтня 2024 року.