Справа № 181/2069/23
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/2069/23
Провадження № 2-а/181/1/24
РІШЕННЯ
"17" жовтня 2024 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,
представника позивача адвоката Сафронова Ю.І.,
представника відповідача Бугаєнко С.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції залі суду смт Межова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом про визнаня протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що поштовим зв`язком отримано постанову про накладення штрафу в сумі 8500,00 гривень за порушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП де зазначено, що ОСОБА_1 19 листопада 2023 року о 00.28 годині за адресою Н-01 км.198+300 Черкаська область допустила рух транспортного засобу марки MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,2% (1,344 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на строєні лосі 21 тонна та відстані між осями 1,3м, або менше. Позивач зауважує, що її транспортний засіб використовувала інша особа, працівник Укратрансбезпеки не дотримався Порядку винесення постанови у якій не вказав смуги руху, напрямку руху, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, фактичної шинності на вісі, опис установлених обставин під час розгляду справи, а зазначив лише транспортний засіб те перевищення параметрів. Позивачем наголошується на невірності визначення працівником Укратрансбезпеки ОСОБА_2 вагових параметрів транспортного засобу, оскільки авто марки MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 є тягачем та може перевозити вантаж лише з напівпричепом номерний знак якого останнім не було зафіксовано, що викликає сумнів у його ідентифікації та свідчить про наявність припущення особи, яка складала постанову. Після отримання оскаржуваної постанови було переміряно міжосьову відстань напівпричепу, яка склала більше ніж 1,3м, що підтверджує невірне застосування останнім показника навантаження. З огляду на наявність безлічі процесуальних порушень з боку відповідача, не дотриманням останнім ряду вимог, передбачених положеннями КУпАП, а також відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення остання вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, а провадження у справі закрити.
У судовому засіданні представник позивача (у режимі відеоконференції) підтвердив обставини, які викладені у позовній заяві та просив скасувати ухвалену постанову про накладення адміністративного стягнення.
Відповідач в особі державної служби України з безпеки на транспорті у судовому засіданні (у режимі відеоконференції) підтримав аргументи та доводи, які викладені у відзиві, який обґрунтований тим що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, а також ст. 283 КУпАП. В оскаржуваній постанові розрахунок перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами була здійснена відповідно до формули: *% перевищення = ((Xфакт-Xнорм-похибка пристрою)/Xнорм)*100%. Зміст постанови відображає усі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а позивач, як власник транспортного засобу, є відповідальною особою за його вчинення. З огляду на правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності просять у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.
У додаткових поясненнях у справі відповідачем вказується, що висновки транспортно-товарознавчої експертизи не можуть дати відповідь на питання, що підлягали з`ясуванню стосовно відстані між осями транспортного засобу, який досліджувався після спливу п`ятимісячного терміну з моменту фіксації правопорушення. Таке дослідження є сумнівним та висновок експерта не підтверджує дійсні обставини справи.
Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно постанови серії АА №00014907 від 21 листопада 2023 року, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. на накладено штраф в сумі 8500,00 гривень за скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, за те, що 19 листопада 2023 року о 00.28 годині за адресою Н-01 км.198+300 Черкаська область допустила рух транспортного засобу марки MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,2% (1,344 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тонна та відстані між осями 1,3м, або менше.
Зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, як перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .
Згідно товарно-транспортної накладної №1811-04 від 18 листопада 2923 року перевізником автомобіля марки MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з причіпом/напівпричіп НОМЕР_3 є ФОП « ОСОБА_3 » видом діяльності якого серед іншого являється «Вантажний автомобільний транспорт (основний)», а замовником ТОВ «Реванті».
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993р. № 3353-XII (далі по тексту - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
За приписами ч. 2 ст. 29 Закону № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі по тексту - ПДР України).
Пунктом 1.9. ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.
У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Так, наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
З дослідженого судом висновку експерта №23-6553 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз підтверджується, що відстань між першою та другою віссю строєної осі транспортного засобу спеціалізованого напівпричепу н/пр. контейнеровозу KOEGEL SN24 д/н СА6138XF складає 130,5см (праворуч) та 130,6см (ліворуч). Відстань між другою та третьою віссю строєної осі транспортного засобу спеціалізованого напівпричепу н/пр. контейнеровозу KOEGEL SN24 д/н НОМЕР_4 складає 131,9см (праворуч) та 131,9см (ліворуч).
Отже, неправильно обрахована відстань між осями транспортного засобу має прямий вплив на правильність розрахунків осьового навантаження.
Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідач не обґрунтував належними та допустимими доказами факту перевищення позивачем нормативів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, оскільки відповідачем не доведено, що параметри транспортного засобу позивача входять до категорії у якій відстань між осями становить 1,3 метра або менше, що є наслідком допущення позивачем навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів більше за визначену відповідачем категорію ТЗ.
Помилкова класифікація відповідачем транспортного засобу у розрізі коректного (точного) визначення відстані між осями, призвела до некоректних розрахунків гранично допустимого навантаження на вісь, а отже передчасного висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. Відповідач не спростував обставин, на які посилався позивач на підтвердження свого позову та не довів належними та допустимими доказами правомірність свого рішення, як обов`язок у контексті положення ст.71 КАС України.
Так, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АА №00014907 від 22 листопада 2023 року підлягає скасуванню.
В частині вимог позивача щодо визнання протиправною постанову суд зазначає, що такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в ч. 3 ст. 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим у задоволенні вимоги про визнання дій протиправними слід відмовити.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі ст.ст. 9, 247, 251 КУпАП, ст.ст.19, 62, 68 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.77,94,
242-246, 286 КАС України,
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки та автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі АА №00014907 від 21 листопада 2023 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП про накладення штрафу в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень скасувати.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.132-1 КУпАП закрити.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2024 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова