Справа № 161/15683/24
Суддя: Шестернін В. Д.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/219/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участі секретаря Мельник А.В.

представника відповідача - Ковальчука Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

19.08.2024 адвокат Самолюк В.В. в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся з адміністративним позовом до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови. Позов обгрунтований такими обставинами.

Постановою серії MVA №2424941 від 24.07.2024, винесеною інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Глушком І.Г., ОСОБА_1 , як власника автомобіля Mini Cooper Countryman, д.н.з. НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушила правила стоянки, а саме: здійснила стоянку транспортного засобу ближче 5 метрів від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання відходів, чим порушила п. 15.10 «е» Правил дорожнього руху. Постанова є незаконною з таких причин.

Пункт 15.10 «е» Правил дорожнього руху забороняє стоянку ближче 5 метрів від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодаства

Позивачка є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 2. У вказаному дворі паркуються власники житла та нежитлових приміщень будинку. Водночас, співробітниками КП «Луцькспецкомунтранс» самовільно та з порушенням чинного законодавства встановлено у дворі будинку контейнери для збирання відходів, які розміщені безпосередньо біля стін житлового будинку.

Місце розміщення або облаштування контейнерів для збирання побутових відходів не відповідає вимогам законодавства, а саме: пункту 2.8 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (затверджені наказом МОЗ), відповідно до якого контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м, а за позицією позивачки така відстань не дотримана.

Позивачка вважає, що не порушувала п. 15.10 «е» Правил дорожнього руху і в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В зв`язку з викладеним позивачка просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії MVA №2424941 від 24.07.2024 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судових засіданнях представник позивача - адвокат Самолюк В.В. надав усні пояснення, аналогічні аргументам позовної заяви.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

30.08.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, який мотивований таким.

23.07.2024, о 17 год. 35 хв., за адресою: м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 2, інспектором з паркування ОСОБА_2 відреаговано на звернення №2404285 від 19.07.2024 і №2404289 від 20.07.2024 та виявлено, що особа, яка керувала транспортним засобом Mini Cooper Countryman, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, а саме: здійснила стоянку транспортного засобу ближче 5 метрів від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання відходів, чим порушила п. 15.10 «е» ПДР України та ч. 1 ст. 122 КУпАП, та унеможливила роботу спецтехніки щодо вивезення побутових відходів.

Контейнери для збирання відходів також встановлюються для зручності мешканців та щоб завадити засміченню території. Автомобіль позивачки був розміщений так, що працівникам, які доглядають за чистотою в місті, перекрито доступ до контейнерів, що унеможливлює прибирання відходів.

Зафіксувавши обставини правопорушення, інспектор з паркування залишив повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії MVA №2424941 під склоочисником на лобовому склі транспортного засобу позивачки.

24.07.2024 інспектор з паркування розглянув матеріали та виніс постанову серії MVA №2424941, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на неї штраф у розмірі 340 грн.

Департамент житлово-комунального господарства надав відповідь про те, що контейнери для збору ТПВ за адресою: АДРЕСА_1 , розміщені відповідно до Схеми санітарного очищення міста Луцька, що затверджена рішенням виконавчого комітету від 18.12.2018 №840-1.

Посилання позивачки на пункт 2.8 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць є безпідставним, оскільки він регулює встановлення контейнерних майданчиків, а не контейнерів.

Відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В судових засіданнях представник відповідача - ОСОБА_3 надав усні пояснення, аналогічні аргументам відзиву на позовну заяву.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 23.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі.

30.08.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, який прийнятий судом до розгляду.

02.09.2024 представник позивачки через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення.

13.09.2024 відповідач подав заперечення на додаткові пояснення.

10.10.2024 представник позивачки через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення.

IV.Фактичні обставини справи, застосоване законодавство та мотиви суду

Суд встановив такі фактичні обставини.

24.07.2024 інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Глушком І.Г. винесено постанову серії MVA №2424941, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на неї штраф у розмірі 340 грн (а.с. 6, 53).

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 23.07.2024 о 17:35, за адресою: м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 2, особа, яка керувала транспортним засобом Mini Cooper Countryman, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, а саме: здійснила стоянку транспортного засобу ближче 5 метрів від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання відходів, чим порушила п. 15.10 «е» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 15.10 «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), стоянка забороняється ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Для притягнення до адміністративної відповідальності з наведених підстав необхідно встановити у діях особи склад адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону. У цьому зв`язку створення перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху є обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки (частина 1 статті 122 КУпАП).

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень статті 14-2 КУпАП інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення; 2) місце розташування транспортного засобу; 3) географічні координати; 4) місце розташування контейнерів; 5) відстань від транспортного засобу до контейнерів (1,037 метра); 6) час вчинення порушення (а.с. 47-52).

Фотозйомка здійснювалася за допомогою технічного засобу Samsung SMA546Е/DS, про що зазначено в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення.

В позовній заяві позивачка не заперечувала тієї обставини, що відстань припаркованого транспортного засобу до контейнерів становила менше 5 метрів. Представник позивачки в судовому засіданні також визнав цю обставину.

Отже, аналіз фактичних обставин справи дає підстави для висновку про доведеність вини позивачки у порушенні п. 15.10 «е» ПДР та вчиненні нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відтак, суд вважає, що відповідач довів правомірність постанови, винесеною його посадовою особою (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Щодо основного і по суті єдиного аргумента позивачки про невідповідність вимогам законодавства місця розміщення або облаштування контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, то суд відхиляє його з таких мотивів.

Процесуальний обов`язок доведення такої обставини покладено на позивачку (ч. 1 ст. 77 КАС). В цьому аспекті суд погоджується з доводом відповідача про те, що інспектор з паркування не уповноважений перевіряти законність встановлення контейнерів на відповідній території. В даному випадку тягар доказування спірної обставини лежить на позивачці. Саме вона повинна довести незаконність місця розміщення або облаштування контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів. Відповідач же має право обгрунтовувати правомірність їх розміщення.

В обгрунтування свого аргумента позивачка посилалася на пункт 2.8 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (далі по тексту - Державні санітарні норми), затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 №145, відповідно до абзацу першого якого контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Сторони розійшлися в своїй оцінці об`єкта, біля якого було здійснено стоянку транспортного засобу. Позивачка вважала, що це - контейнерний майданчик, а відповідач - що це сукупність контейнерів для збирання відходів.

Державними санітарними нормами визначено:

- контейнер для зберігання побутових відходів (контейнер) - металева або пластикова ємність, призначена для збирання та зберігання побутових відходів, виготовлена згідно з вимогами державних стандартів (п. 1.1);

- у разі застосування планово-подвірної системи збирання побутових відходів на об`єктах благоустрою населених пунктів мають бути виділені спеціально обладнані майданчики для розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів (контейнерні майданчики) із зручними під`їздами для сміттєвозів (п. 2.6);

- контейнерні майданчики повинні мати водонепроникне тверде покриття та бути обладнані навісами, огорожею та ізольовані від об`єктів обслуговування населення, господарських дворів і магістральних вулиць смугою зелених насаджень шириною не менше 1,5 м, не повинні бути прохідними для пішоходів і транзитного руху транспорту (п. 2.7);

- контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. На території садибної забудови населених пунктів відстань від контейнерних майданчиків до меж присадибних ділянок зі сторони вулиць повинна складати не менш як 5 м. Місця розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів на присадибній ділянці та відстань від них до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством (п. 2.8);

- місця розташування контейнерних майданчиків на об`єктах благоустрою населених пунктів визначаються у складі проектів будівництва житлових і громадських будівель і споруд, а для території садибної забудови - у складі проектів детальних планів цих територій (п. 2.9).

Відповідно до ч. 5 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» (втратив чинність 09.07.2023 на підставі Закону України «Про управління відходами») під час проектування житлових будинків, громадських, виробничих, складських та інших споруд передбачаються будівництво та облаштування контейнерних майданчиків для роздільного збирання і зберігання побутових відходів, урн для побутових відходів. Житлові масиви і внутрішньодворові території, дороги загального користування та інші об`єкти благоустрою населених пунктів, а також місця проведення масових заходів обладнуються контейнерними майданчиками, урнами для побутових відходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про управління відходами» (набрав чинності 09.07.2023) під час проектування житлових та нежитлових будинків передбачаються будівництво та облаштування контейнерних майданчиків для роздільного збирання побутових відходів, урн для збирання побутових відходів. Житлові масиви і внутрішньодворові території, дороги загального користування, зупинки громадського транспорту та інші об`єкти благоустрою населених пунктів, а також місця проведення масових заходів обладнуються контейнерними майданчиками для роздільного збирання побутових відходів, урнами для збирання побутових відходів.

Системний і логічний аналіз вищевказаних правових норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття контейнерного майданчика та сукупності контейнерів для збирання відходів, висуваючи до першого додаткові і особливі умови його облаштування (проектування, будівництва, розміщення тощо).

З відповіді директора департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 29.08.2024 №19.1-11/820 (а.с. 44) вбачається, що на вул. Градний Узвіз, 2 в м. Луцьку розміщені контейнери для збору твердих побутових відходів. Останні встановлені там відповідно до Схеми санітарного очищення міста Луцька, затвердженої рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.12.2018 №840-1.

Додатком №1.4 до Схеми санітарного очищення міста Луцька (а.с. 54-65) передбачено встановлення на вул. Градний Узвіз в м. Луцьку 3 (трьох) контейнерів об`ємом 1,1 м. куб. (порядковий номер 363).

Наведене узгоджується з положеннями п. 3.2.1 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №44/2, відповідно до яких порядок збирання, розміщення, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів визначають виконавчі органи Луцької міської ради шляхом виготовлення схеми санітарної очистки міста або, за її відсутності, встановлення режимів збирання, перевезення та захоронення відходів з визначенням виконавців послуг зі збирання, перевезення та захоронення відходів.

З наданих сторонами фотографій місця розташування контейнерів (а.с. 9, 43, 47-52) також вбачається, що останнє являє собою сукупність контейнерів для збирання твердих побутових відходів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що в АДРЕСА_1 на прибудинковій території будинку розташовані саме контейнери для збору твердих побутових відходів, а не контейнерний майданчик. Відтак посилання позивачки на абзац перший п. 2.8 Державних санітарних норм в даному випадку не є релевантним. Обставин невідповідності місця розміщення або облаштування безпосередньо контейнерів вимогам законодавства позивачка не навела і не підтвердила.

Суд взяв до уваги пояснення представника позивачки про те, що розміщення контейнерів поза межами визначених контейнерних майданчиків правилами благоустрою не передбачено. Разом з тим, суд вважає, що розміщення контейнерів на АДРЕСА_1 в конкретному місці прибудинкової території, яке визначено Схемою санітарного очищення міста Луцька, за умови відсутності облаштованого контейнерного майданчика, саме по собі не свідчить про невідповідність місця їх (контейнерів) розміщення або облаштування вимогам законодавства в розумінні п. 15.10 «е» Правил дорожнього руху.

В цьому аспекті суд вважає слушними пояснення відповідача про те, що місця розташування контейнерів для твердих побутових відходів обладнуються для забезпечення своєчасного збирання побутових відходів, створення безпечних умов для їх зберігання, вивезення з житлових масивів і внутрішньодворових територій, при чому існуюче місце розташування контейнерів для твердих побутових відходів повинно давати змогу вільно маневрувати спецавтотранспорту для їх обслуговування.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, а отже є законною.

V.Судові витрати

Враховуючи результат вирішення спору, виходячи із приписів ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачкою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 77, 242-246, 250, 255, 286, 272 КАС України, суд,-

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 17; код в .

Повний текст рішення суду складений 22.10.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін