Справа № 681/923/24
Суддя: Горгулько Н. А.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/923/24
Провадження 2-а/681/21/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року. м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Горгулько Н.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Полонному справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 2617771 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену 16.07.2024 інспектором поліції ОСОБА_2 , якою притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позову вказував, що за фабулою постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 16.07.2024 керував транспортним засобом, у якого був відсутній задній захисний пристрій, передбачений технічною характеристикою транспортного засобу. З такою постановою не погоджується, оскільки притягнутий до відповідальності за порушення, якого не вчиняв. Вказує, що відсутність заднього захисного пристрою була встановлена працівниками поліції, які рухались позаду нього. Однак, коли він виїжджав автомобілем із дому, задній захисний пристрій був на місці. А тому відсутність заднього захисного пристрою сталася не з його вини, а внаслідок поломки транспортного засобу у дорозі. Зазначає, що відповідно до вимог п. 31.6 Правил дорожнього руху України, які передбачають випадки, коли подальший рух заборонено, він мав повне право рухатись додому для встановлення або ремонту заднього захисного пристрою. Крім того, посилається на те, що використовував автомобіль не за призначенням, оскільки не перевозив вантажу. А тому зазначена норма Правил дорожнього руху України, яка, нібито, була ним порушена, не відповідає дійсності, адже п. 31.4.7.е відноситься до обставин, коли транспортний засіб експлуатується. Експлуатація автомобіля передбачає використання автомобіля за призначенням, технічне обслуговування, ремонт, транспортування, збереження. Акцентує увагу на тому, що із правами його ніхто не ознайомлювався, що вказує на протиправність постанови у зв`язку із притягненням до відповідальності з порушенням права на захист. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29.07.2024 у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у Хмельницькій області 15.08.2024 подав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що Управління патрульної поліції у Хмельницькій області заперечує проти скасування постанови серії ЕНА № 2617771. Важають вимоги позивача безпідставними з огляду на таке. Відпровідно до п.п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Відповідно до п. 2.3 в. Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обставновкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Крім того, вказує, що відповідно до п.31.4.7.е. Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідність таким вимогам, як відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Зазначає, що 16.07.2024 під час виконання своїх службових обов`язків працівниками поліції було виявлено, що позивач о 14 год. 34 хв. у м. Полонному по вул. Академіка Герасимчука керував транспортним засобом, у якого був відсутній задній захисний пристрій, передбачений технічною характеристикою, чим порушив п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим була винесена оскаржувана постанова. Вказує, що 16.07.2024 на місці події здійснювалася відеофіксація за допомогою нагрудного відеореєстратора 476600, 476089, відео з яких на диску долучено до відзиву. З наявних відеозаписів чітко вбачається факт порушення та правомірність розгляду справи. До відзиву на адміністративний позов долучено наявний відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, зазначає про таке.

Встановлено, що 16.07.2024 о 14 год. 34 хв. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії ЕНА № 2617771 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до даних постанови, ОСОБА_1 16.07.2024 о 14 год. 34 хв., керуючи транспортним засобом марки « DAF CF 85.340» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у якого був відсутній задній захисний пристрій, передбачний технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п.п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху України керування транспортним засобом, у якого відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій (а.с. 5).

Відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «DAF CF 85.340», рік випуску 2006, державний номерний знак НОМЕР_1 , тип автомобіля - спеціалізований вантажний самоскид, повна маса 32 тонни (а.с. 6).

Як вбачається згідно Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01051-01174-23 від 03.10.2023, транспортний засіб марки DAF моделі CF 85.340 відносить до категорії N3, після технічного контролю транспортний засіб визнано технічно справним. (а.с. 4).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, на порушення яких існує заборона та не дотримання яких тягне за собою порушення ч. 1 ст. 122 КупАП. В цьому випадку нормативно-правовим актом є Правила дорожного руху України.

Ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

У відповідності до п.п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів при відсутності передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Згідно з п. 6.8.12 ДСТУ 3649:2010 «Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», на колісні транспортні засоби категорій N2, N3, 03, 04 випуску після 2002 року обов`язково має бути задній захисний пристрій або елемент конструкції, який виконує його функцію.

Як передбачено п. 4.1 додатка 1 до Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 за № 710, вимогами до конструкції та технічного стану заднього захисного пристрою є відповідність вимогам Правил дорожнього руху України та п. 6.8.12 ДСТУ 3649:2010; вимогам документів з питань переобладнання відповідно до Порядку переобладнання; кодом 904:010 додатку 5 Обсягів перевірки технічного стану транспортного засобу та коди оцінки його невідповідності (немає заднього захисного пристрою, конструкцією самовільно зміненого пристрою, не закріпленого згідно з вимогами). Захисні пристрої мають бути без вигинів з відхилом від прямолінійності більше як 50 мм внаслідок пошкоджень, тріщин, розривів, без додатково встановлених деталей, закріплені відповідно до вимог виробника.

Крім того, порушення водієм п. 31.4.7. е Правил дорожнього руху України є і порушенням Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012; п. 1.2 Правил ЄЕК ООН № 58; ч. 3 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Колісні транспортні засоби мають бути обладнанні за конструкцією пристроями захисту від викидання з-під коліс транспортних засобів сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не менша, ніж ширина встановлених шин.

На колісних транспортних засобах категорій N2, N3, О3, О4 мають бути задній та бокові захисні пристрої, якщо їх передбачено конструкцією. На колісних транспортних засобах , категорій N2, N3, О3, О4 випуску після 2002 року, обов`язково має бути задній захисний пристрій або елемент конструкції, які виконують його функцію.

Відповідно до Класифікації колісних транспортних засобів (додаток до Єдиних загальних вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 за № 1166), до категорії N2 належить колісний засіб максимальною масою більше як 3,5 тонни, але не більш як 12 тонн, до категорії N3 належить колісний засіб максимальною масою більш як 12 тонн, до категорії О належать причепи.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм права чітко окреслює вимогу для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини - наявність відповідних доказів самого порушення, відповідно до ст. 72 КАС та ст. 251 КУпАП, на підставі яких суд достеменно та поза розумним сумнівом може дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення мав місце.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2.3. а Правил дорожнього руху передбачено, що водій зобовязаний: перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Згідно п. 31.1 правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього сердовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Безпека на дорозі є найважливішим аспектом для водіїв. Зокрема, бампер або задній захисний пристрій виконують важливу функцію захисту автомобіля в разі зіткнення. Відсутність цих елементів підвищує ризик травмування пішоходів та інших учасників дорожнього руху при зіткненні.

Експлуатація автомобіля це використання його за призначенням, технічне обслуговування, ремонт, транспортування, збереження. До використання допускають технічно справні та комплектні автомобілі, що пройшли технічне обслуговування і гарантують безпеку руху.

Судом встановлено, що згідно Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01051-01174-23 від 03.10.2023, транспортний засіб марки «DAF CF 85.340» відносить до категорії N3 (а.с. 4), у якому згідно ДСТУ 3649:2010 обов`язково має бути задній захисний пристрій або елемент конструкції, який виконує його функцію.

Разом з тим, суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постанові серії ЕНА № 2617771 вказано, що додається відео з нагрудних бодікамер № 476600 та № 476089. Із наданого представником відповідача диску з відеозаписом чітко вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом, у якого був відсутній задній захисний пристрій, передбачений технічною характеристикою транспортного засобу.

Отже, з даних відеозапису (диск об`єм 417 МБ, містить два файли) цілком можливо встановити відсутність заднього захисного пристрою на транспортному засобі позивача (відео 14 год. 35 хв.). Окрім цього, з цього відео вбачається, що позивач підтверджує відсутність заднього захисного пристрою та стверджує про те, що «він цю машину купив без заднього захисного пристрою і що з того» (відео 14 год. 39 хв.). На зауваження інспектора поліції з приводу того, що задній захисний пристрій потрібно ставити не лише, коли автомобіль проходить технічний огляд, а він має бути постійно, бо передбачений конструкцією автомобіля і має свою функцію, ОСОБА_1 реагував шляхом висловлювання претензій з приводу того, що його автомобіль став на облік та його зареєстрували у МРЕО, хоча він купив його із відсутнім заднім захисним пристроєм (відео 14 год. 39 хв.) що, у свою чергу, свідчить про те, що ОСОБА_1 умисно порушив п.п. 31.4.7. е Правил дорожнього руху та виїжджав на дорогу, тобто, здійснював експлуатацію автомобіля, завідома знаючи про таке порушення. В подальшому, ОСОБА_1 висловлював зауваження, що автомобіль патрульної поліції теж має порушення, потрібно протерти номерний знак, крім того, на ньому відсутній державний знак (герб), що унеможливлює встановити чи це поліція України. Також із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права (відео 14 год. 36 хв.), що спростовує вказаний позивачем у позовній заяві факт нероз`яснення прав, як порушення процедури. Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що процедуру оформлення адміністративних матеріалів він знає, оскільки відносно нього виносились постанови «за відсутність брезенту» (ймовірно, позивачем мається на увазі п. п. 22.3 ґ ПДР). Жодних клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Отже, доказів, які спростовували б факт вчинення позивачем правопорушення суду не подано, а ті обставини, на які посилається позивач, як на підставу скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача щодо недоведення інкримінованого йому цього правопорушення, оскільки представник відповідача підтвердив належними та допустимими доказами по справі правомірність винесеного рішення. Обґрунтування доводів позивача ОСОБА_1 , що у його діях не було умислу, бо вчинення правопорушення відбулось не від його волі, оскільки, як він зазначив у змісті позовної заяви, під час руху транспортного засобу сталася поломка, адже при виїзді з дому, задній захисний пристрій був на місці і злетів під час руху автомобіля, суд відхиляє та розцінює їх як спосіб уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, адже вони спростовуються поясненнями самого позивача під час відеофіксації правопорушення. ОСОБА_1 чітко та виразно пояснив, що заднього захисного пристрою на цьому автомобілі не було, бо він купував його у такому вигляді. Жодного пояснення з приводу того, що задній захисний пристрій був, але відлетів під час руху автомобіля, ОСОБА_3 не надавав.

Позивач не надав будь-яких доказів та не навів будь-яких мотивів того, що виїзд транспортного засобу марки «DAF CF 85.340» на дорогу, поряд з іншими учасниками дорожнього руху, не є експлуатацією (використанням) цього автомобіля, про що було зазначено у змісті позовної заяви. З даних відео прослідковується, що позивач на вимогу інспектора пред`явив належні документи, не заперечував, що керував цим вантажним автомобілем, дбає про його технічний стан, проходячи обов`язковий технічний огляд.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що поліцейський при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`зки у правовому полі.

Згідно п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд, керуючись верховенством права, приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованим, прийнятими з повним та всебічним з`ясуванням усіх обставин справи, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення ґрунтується на вимогах закону, підстав для її скасування суд не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, ст. 9, ч. 1 ст.122, ст. 139, ст. 247, ст. 251, ст. 278-280, ст. 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 19-20, 72-77, 139, 229, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції

На рішення суду може бути подана учасниками справи апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, , місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Коцюбинського, 35/2, поштовий індекс 29008.

Суддя Н.А. Горгулько