Справа № 380/7837/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7837/23 пров. № А/857/4445/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/7837/23 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Еліста-1" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Карп`як О. О.,

час ухвалення рішення 25 січня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач приватне підприємство ЕЛІСТА-1 звернулося в суд з позовом до відповідача Волинської митниці, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA 205050/2023/000011/2 від 16 січня 2023 року Волинської митниці.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів UA 205050/2023/000011/2 від 16 січня 2023 року, прийняте Волинською митницею Державної митної служби України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: - в проформі №F-by air вказана вартість товару-42000 дол.США, а в платіжному дорученні №21 від 14 грудня 2022 року- 49250 дол.США. - відповідно контракту №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року юридична адреса відправника-5 Floor,TowerA,4th Building,Huifeng corporate headquarters, Gutian 2nd Road, Qiaokou District, Wuhan, Hubei, China,але в CMR №871-53618062 від 11 січня 2023 року місце завантаження-Варшава, Польща - в CMR №871-53618062 від 11 січня 2023 року вказаний перевізник GLOBUS TRANS, а рахунок-фактура про транспортні витрати №СФ-0000028 від 11 січня 2023 року надана АТЗТ ТрансСервіс, договір про перевезення №П-28 від 28 травня 2021 року укладений з АТЗТ ТрансСервіс. Звертає увагу, що під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару за МД №UA 205050/2023/005349 відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР. Вказує, що в поданому декларантом до митного оформлення проформі-інвойсі №F-by air вказана вартість товару-42000 дол.США, а в платіжному дорученні №21 від 14 грудня 2022 року- 49250 дол. США. При цьому, платіжне доручення №21 від 14 грудня 2022 року містить посилання лише на контракт від 31 жовтня 2022 року №31/10/2022, який в свою чергу укладений на невизначену кількість поставок товару. Так, згідно з п.2.4 Контракту від 31 жовтня 2022 року №31/10/2022 загальна вартість договору складається з суми всіх виставлених інвойсів, однак митниці не було подано раніше оформлених інвойсів для можливої перевірки оплати за товар згідно з поданим платіжним дорученням №21 від 14 грудня 2022 року. З врахуванням наведеного вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийнято у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим та підстави для його скасування відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що задекларована ним у митних деклараціях митна вартість товару за основним методом (за ціною контракту) підтверджена наданими митниці документами, які не містять неточності чи розбіжності. Зазначив, що під час митного оформлення товару до митної декларації було надано всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, для підтвердження митної вартості, визначеної за першим методом (за ціною контракту). Вказує, що відсутність у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/000011/2 від 16 січня 2023 року інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення, щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПП ЕЛІСТА-1 та компанією WUHAN FRONTER IDUSTRIAL CO., LTD укладено договір №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, за яким позивач був покупцем, a WUHAN FRONTER 1DUSTRIAL CO.. LTD продавцем, відповідно.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що продавець на умовах цього договору продає покупцеві продукцію для ввезення на митну територію України, іменовані надалі продукція, а покупець приймає її і за неї платить.

Згідно з п.1.2. договору предметом договору є продукція відповідна виставленим інвойсам які є невід`ємною частиною договору, що поставляється продавцем і підготовлена до прийому в партіях, на основі замовлень покупця.

Продавець продає покупцю продукцію в асортименті і за цінами вказаними в інвойсі. Покупець здійснює оплату вартості продукції відповідно до умов вказаних в інвойсах на кожну поставку.

Ціна в інвойсі зазначена в доларах США.

Умови платежів: 100% передоплата, або як зазначено в інвойсі (п.п.2.1, 2.2, 2.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору доставка здійснюється відповідно до умов EXW протягом 25 календарних днів з дати здійснення першої частини попередньої оплати, якщо іншого не зазначено в додатку до договору і/або в поточному інвойсі.

20 грудня 2022 року між покупцем та продавцем укладений додаток №1 до договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, згідно з яким сторони погодили, що поставка продукції за інвойсом №№F-be air від 16 грудня 2022 року буде відбуватись на умовах CPT Warsaw. Продавець несе відповідальність за доставку товару до Варшави та покупець оплачує всі подальші транспортні витрати до місця призначення (а.с.25-26).

25 грудня 2022 року між покупцем та продавцем укладений додаток №1 до договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, згідно з яким сторони погодили внести зміни до договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, а саме доповнити слово інвойс в пункті 1.1., 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 3.1, 5.1, словосполученням інвойс чи проформа інвойс. А також погодили вважати проформа інвойс остаточним товаросупровідним документом, якщо у сторін немає заперечень до його змісту. Ці зміни поширюються і на всі доповнення і додатки до вищевказаного контракту (а.с. 27-28).

16 грудня 2022 року в межах виконання контракту договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року оформлено рахунок проформу номер пропозиції F- авіаперевезення на загальну суму 42000 дол. США (а.с.29-30).

З метою проходження митних процедур на виконання положень МК України позивачем подано Волинській митниці митну декларацію ІМ40ДЕ №23UA49U2 від 12 січня 2023 року, у розділі 31 якої вказала опис товару:

1. куртки чоловічі, робочі в стилі мілітарі, водовідштовхуючі, склад: 65% поліестер, 35% бавовна ripstop 210-220 г/м2, підкладка 100% поліестер, синтетичний наповнювач 200г/м2, арт. FC22157-А (розм. М 18 шт., XL-11 шт., XXL- 218 шт., XXХL 223 шт.) Торговельна марка Tactical виробник WUHAN FRONTER INDUSTRIAL CO. Країна походження CN;

2. штани чоловічі, робочі в стилі мілітарі водовідштовхуючі, склад: 65 % поліестер 35% бавовна ripstop 210-220г/м2, підкладка 100% поліестер, синтетичний наповнювач 200 г/м2 , арт.Р22220 (розм. М- 235 шт., L- 278 шт., XXL 199 шт., XXXL 288 шт.) Торговельна марка Tactical. Виробник - WUHAN FRONTER INDUSTRIAL CO, LTD. Країна походження CN;

3. кофти чоловічі, робочі з блискавкою в стилі мілітарі, флісові склад 100% поліестер, зеленого кольору, F8219.(розм. М 100 шт., L- 270 шт., XL 260 шт., XХL- 270 шт., XXXL 100 шт.) Торговельна марка - немає даних (для європейського ринку). Виробник - WUHAN FRONTER INDUSTRIAL CO. Країна походження CN.

12 січня 2023 року відповідач скерував позивачу електронну вимогу: відповідно до п.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа та розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Прошу надати наявні документи для підтвердження заявленої вартості. З метою здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товару, правильності класифікації товару та перевірки задекларованих документів, що підтверджують походження товарів прошу надати оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів (а.с.38).

13 січня 2023 року відповідач скерував позивачу наступну електронну вимогу: з метою здійснення перевірки кількісно правильності визначення митної вартості товару, правильності класифікації товару та перевірки задекларованих документів, що підтверджують походження товарів прошу надати оригінали документів, зазначених в митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів. Прошу надати оригінали ТСД. Необхідно провести митний огляд відповідно до ст.266 МК України (а.с.39).

16 січня 2023 року представник позивача (митний брокер ОСОБА_1 ) скерувала листи. У листі від 16 січня 2023 року митний брокер повідомив відповідача, що розбіжності у платіжному дорученні №21 від 14 грудня 2022 року і проформі-інвойсі №F- авіаперевезення відсутні, оскільки згідно з проформою-інвойсом такі інвойси оформлені на поставку одного замовлення на загальну суму 49250 дол. США, але доставка його здійснюється різними шляхами авіалініями та морським транспортом. Щодо розбіжностей по CMR то договірні відносини позивача з експедитором оформлені договором П-28 від 28.06.2021 та виставлений рахунок СФ-0000028 від 11 січня 2023 року. Також вказано, що згідно з доповненням до контракту №2 від 25 грудня 2022 року сторони виявили бажання рахувати проформу- інвойс рівносильним документом інвойсу. Вказано, що достовірність заявленої ціни підтверджується тим, що на сайті https//Alibaba.com наявна торгівельна платформа фірми відправника, де ідентичні куртки і штани поставляються в комплекті по ціні 30 дол. США, а у імпортера спільна ціна складає 30,5 дол. США. При цьому така продукція не є костюмами, а окремими товарами, через розбіжності в розмірах (до прикладу курток розміру М-18 шт., а штанів 235 шт.) та на підтвердження надано відповідний скан. Вказано, щодо флісових кофт - то аналогічні відсутні на інтернет ресурсі, але є багато аналогічної продукції дешевшої, ніж WUHAN FRONTER INDUSTRIAL CO та додано скан 2 на ідентичний товар за ціною 4,78 дол./шт. Також повідомлено, що позивач звернувся в експертну установу для отримання висновку. Наступними листами представник позивача повідомила, що жодних документів надаватися не буде, всі наявні документи подані, та просить прийняти рішення по митному оформленні в найкоротші терміни з огляду на поставку таких товарів для КП Адміністративно технічне управління м. Львів (1304591) ЛМР (а.с.40, 47-49).

16 січня 2023 року відповідач скерував позивачу запит (повідомлення), згідно з яким у митного органу наявна інформація щодо вартості товарів, митне оформлення яких здійснюється згідно з МД №205050/2023/005349, яка ґрунтується на раніше визнаних митним органом вартостями. Вартість товару №1- 53,3 дол. США/шт, №2- 35 дол. США/шт., №3- 13,51 дол. США/шт. Митна вартість визначена за резервним методом. П4 ст.64 не передбачає надання номерів МД та опису гр.31.(а.с.45).

16 січня 2023 року представник позивача скерувала лист, яким просила не виписувати рішення про коригування митної вартості, з огляду на бажання надати додаткові документи, які підтверджують достовірно заявлену митну вартість. (а.с.46).

16 січня 2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA 205050/2023/000011/2 (а.с.50-52), яким скориговано митну вартість товарів, а саме:

1. по товару №1 визначено в розмірі 53300 дол. США, тоді як позивачем заявлено 20497,36 дол. США;

2. по товару №2 визначено в розмірі 35000 дол. США, тоді як позивачем заявлено 10462,59 дол. США;

3. по товару №3 визначено в розмірі 13500 дол. США, тоді як позивачем заявлено 11704,61 дол. США.

Як зазначено у графі 33 рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що надані документи містять наступні розбіжності:

- в проформі №F-by air вказана вартість товару 42000 дол. США, а в платіжному дорученні №21 від 14 грудня 2022 року 49250 дол. США;

- відповідно до контракту №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року юридична адреса відправника 5, Floor Tower A, 4th Building, Huifeng corporate headquarters, Gutian 2nd Road, Qiaokou District, Wuhan, Hubei, Chinа, але в CMR №871-53618062 від 11 січня 2023 року місце завантаження - Варшава, Польща;

- в CMR №871-53618062 від 11 січня 2023 року вказаний перевізник Globus Trans, а рахунок фактура про транспортні витрати №СФ-0000028 від 11 січня 2023 року надана АТЗТ Транс Сервіс, договір про перевезення №П-28 від 28 травня 2021 року укладений з АТЗТ ТрансСервіс.

У зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з наявністю розбіжностей у поданих документах згідно ст.53 Митного кодексу України пропонувалось в 10-денинй термін наддати: інвойс (відповідно до п.1.2. контракту №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року); висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, прайс-листи продавця, копію митної декларації країни відправлення. Крім того, вказано, що декларантом подано: Висновок №23/1/028 від 16 січня 2023 року; Доповнення до контракту №1 від 20 грудня 2022 року; Довідку №26 від 12 січня 2023 року; доповнення до контракту №2 від 25 грудня 2022 року; листи від декларанта; лист від відправника.

Вказано, що декларантом не подано: інвойс (відповідно до п.1.2 контракту №31/10 2022 від 31 жовтня 2022 року); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, прайс-листи продавця; копію митної декларації країни відправлення. Відповідно до п.3 ст.53 МК України рахунок проформа використовується для підтвердження митної вартості тільки якщо товари не є об`єктом купівлі продажу. В п.1.1 контракту №31/10-2022 сказано, що покупець платить за продукцію. У довідці №26 від 12 січня 2023 року відсутня інформація про вартість розвантажувально навантажувальних робіт. Інформація з мережі інтернет не стосується товарів, ідентичних тим, митне оформлення яких здійснюється. Висновок №23/1/028 від 16 січня 2023 року складався без огляду оцінюваних товарів та базується на наданих імпортером копіях товаро супровідних документів. Тому експертом заявлено, що наявні фактори, які обмежують достовірність висновку щодо даного майна в частині його ідентифікації. Експерт повідомляє, що визначає ринкову вартість товару, але чомусь використовує статті МК України, згідно з якими визначається митна вартість товару. Він заявляє, що не застосовує другорядні методи визначення митної вартості тільки у зв`язку з відсутністю у нього даних про ціни договорів на ідентичні (подібні) товари. Також експертом не враховано те, що надані декларантом відомості про складові митної вартості не підтверджені документально. Експерт зазначає, що надає ймовірне середнє значення ринкової вартості товару, а відповідно до п.1 ст.50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості про митну вартість товару. Враховуючи вище вказане, митний орган вважає, що висновок №23/1/028 від 16 січня 2023 року не може бути підставою для підтвердження заявленої декларантом вартості. Тому, керуючись положеннями угоди про застосування статті VІІ ГАТТ 1994 року, МК України, вимогами ч.6 ст.54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України. митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За умови надання, відповідно до ст.53 МК України документів, витребуваних митним органом, які містять достовірну, об`єктивну інформацію щодо визначення митної вартості товару, яка підлягає обчисленню, і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні ) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі ст.64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: Товар №1:53,3 дол. США/шт. (МД від 12 січня 2023 року 100380/2023/670276); Товар №2: 35 дол. США/шт. (МД від 18 листопада 2022 №100380/2022/314547); Товар №3: 13,5 дол. США/шт. (МД від 28 листопада 2022 №100380/2022/366549).

Як вбачається зі змісту картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000049 на підтвердження заявленої митної вартості від ПП ЕЛІСТА-1 разом з вищевказаною митною декларацією подало митному органу, зокрема такі документи, як: пакувальний лист №Б/Н від 16 грудня 2022 року; рахунок-проформа F-by sea від 16 грудня 2022 року; автотранспортна накладна №871-53618062 від 11 січня 2023 року; декларація про походження товару F- by sea від 16 грудня 2022 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (Declaration of origin) №21 від 14 грудня 2022 року; рахунок фактура про надання транспортно експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги №СФ-0000028 від 11 січня 2023 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх договорів) №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №7 від 16 грудня 2022 року; договір (контракт) про перевезення № П-28 від 28 травня 2021 року; митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів 23UA494U2 від 12 січня 2023 року; інші некласифіковані документи фотофіксація товару від 12 січня 2023 року.

Зі змісту картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000049 вбачається, що митним органом повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин приведення рівня митної вартості в графах 12,45 МД у відповідності до Рішення про визначення митної вартості №UA205050/2022/000011/2 від 16 січня 2023 року.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся у суд з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору, а митниця не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, натомість відповідач не спростував достовірність документів, які були подані до митного оформлення та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Крім того, ч.1 ст.58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. У частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується, а саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.

За змістом ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: одяг текстильний.

За змістом п.2 ч.3 ст.64 МК України митна вартість імпортних товарів визначається на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей нижчої з двох альтернативних вартостей.

Матеріалами справи стверджується, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларант надав митному органу разом з митною декларацією документи, визначені ч.2 ст.53 МК України, зокрема: пакувальний лист №Б/Н від 16 грудня 2022 року; рахунок-проформа F-by sea від 16 грудня 2022 року; автотранспортну накладну №871-53618062 від 11 січня 2023 року; декларацію про походження товару F- by sea від 16 грудня 2022 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (Declaration of origin) №21 від 14 грудня 2022 року; рахунок фактура про надання транспортно експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги №СФ-0000028 від 11 січня 2023 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх договорів) №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №7 від 16 грудня 2022 року; договір (контракт) про перевезення №П-28 від 28 травня 2021 року; митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів 23UA494U2 від 12 січня 2023 року; інші некласифіковані документи фотофіксація товару від 12 січня 2023 року.

12 січня 2023 року відповідач скерував позивачу електронну вимогу: відповідно до п.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватись в достовірності або точності будь якої заяви, документа та розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Прошу надати наявні документи для підтвердження заявленої вартості. З метою здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товару, правильності класифікації товару та перевірки задекларованих документів, що підтверджують походження товарів прошу надати оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів (а.с.38).

13 січня 2023 року відповідач скерував позивачу наступну електронну вимогу: з метою здійснення перевірки кількісно правильності визначення митної вартості товару, правильності класифікації товару та перевірки задекларованих документів, що підтверджують походження товарів прошу надати оригінали документів, зазначених в митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів. Прошу надати оригінали ТСД. Необхідно провести митний огляд відповідно до ст.266 МК України (а.с.39).

Разом з тим, здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом було виявлено розбіжності у поданих документах, а саме: у платіжному дорученні №21 від 14 грудня 2022 року і проформі- інвойсі №F- авіаперевезення відсутні, оскільки згідно з проформою- інвойсом такі інвойси оформлені на поставку одного замовлення на загальну суму 49250 дол. США, але доставка його здійснюється різними шляхами авіалініями та морським транспортом. Щодо розбіжностей по CMR то договірні відносини позивача з експедитором оформлені договором П-28 від 28.06.2021 та виставлений рахунок СФ-0000028 від 11 січня 2023 року. Також вказано, що згідно з доповнень до контракту №2 від 25 грудня 2022 року, сторони виявили бажання рахувати проформу інвойс рівносильним документом інвойсу. Вказано, що достовірність заявленої ціни підтверджується тим, що на сайті https//Alibaba.com наявна торгівельна платформа фірми відправника, де ідентичні куртки і штани поставляються в комплекті по ціні 30 дол. США, а у імпортера спільна ціна складає 30,5 дол. США. При цьому така продукція не є костюмами, а окремими товарами, через розбіжності в розмірах (до прикладу курток розміру М-18 шт., а штанів 235 шт.) та на підтвердження надано відповідний скан. Вказано, що флісових кофт то аналогічні відсутні на інтернет ресурсі, але є багато аналогічної продукції дешевшої ніж WUHAN FRONTER INDUSTRIAL CO та додано скан 2 на ідентичний товар по ціні 4,78 дол./шт. Також повідомлено, що позивач звернувся в експертну установу для отримання висновку. Наступними листами представник позивача повідомила, що жодних документів надаватися не буде, всі наявні документи подані, та просить прийняти рішення по митному оформленні в найкоротші терміни з огляду на поставку таких товарів для КП Адміністративно технічне управління м. Львів (1304591) ЛМР. (а.с.40, 47-49).

16 січня 2023 року відповідач направив позивачу запит (повідомлення), згідно з яким у митного органу наявна інформація щодо вартості товарів, митне оформлення яких здійснюється згідно з МД №205050/2023/005349, яка ґрунтується на раніше визнаних митним органом вартостями. Вартість товару №1- 53,3 дол. США/шт, №2- 35 дол. США/шт., №3- 13,51 дол. США/шт. Митна вартість визначена за резервним методом. П4 ст.64 не передбачає надання номерів МД та опису гр.31.(а.с.45). При цьому, представник позивача скерувала лист, яким просила не виписувати рішення про коригування митної вартості, з огляду на бажання надати додаткові документи, які підтверджують достовірно заявлену митну вартість. (а.с.46).

Однак 16 січня 2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA 205050/2023/000011/2 (а.с.50-52), яким скориговано митну вартість товарів, а саме:

1. по товару №1 визначено в розмірі 53300 дол. США, тоді як позивачем заявлено 20497,36 дол. США;

2. по товару №2 визначено в розмірі 35000 дол. США, тоді як позивачем заявлено 10462,59 дол. США;

3. по товару №3 визначено в розмірі 13500 дол. США, тоді як позивачем заявлено 11704,61 дол. США.

Зі змісту графи 33 рішення вбачається, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що надані документи містять наступні розбіжності: в проформі №F-by air вказана вартість товару 42000 дол. США, а в платіжному дорученні №21 від 14 грудня 2022 року 49250 дол. США; відповідно до контракту №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року юридична адреса відправника 5, Floor Tower A, 4th Building, Huifeng corporate headquarters, Gutian 2nd Road, Qiaokou District, Wuhan, Hubei, Chinа, але в CMR №871-53618062 від 11 січня 2023 року місце завантаження - Варшава, Польща; в CMR №871-53618062 від 11 січня 2023 року вказаний перевізник Globus Trans, а рахунок фактура про транспортні витрати №СФ-0000028 від 11 січня 2023 року надана АТЗТ Транс Сервіс, договір про перевезення №П-28 від 28 травня 2021 року укладений з АТЗТ ТрансСервіс. У зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з наявністю розбіжностей у поданих документах згідно ст.53 Митного кодексу України пропонувалось в 10-денинй термін наддати: інвойс (відповідно до п.1.2. контракту №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року); висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, прайс-листи продавця, копію митної декларації країни відправлення.

При цьому, митним органом зазначено, що декларантом подано: висновок №23/1/028 від 16 січня 2023 року; доповнення до контракту №1 від 20 грудня 2022 року; довідку №26 від 12 січня 2023 року; доповнення до контракту №2 від 25 грудня 2022 року; листи від декларанта та відправника. Зазначено, що декларантом не подано: інвойс (відповідно до п.1.2 контракту №31/10 2022 від 31 жовтня 2022 року); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, прайс листи продавця; копію митної декларації країни відправлення. Відповідно до п.3 ст.53 МК України рахунок проформа використовується для підтвердження митної вартості тільки якщо товари не є об`єктом купівлі продажу. В п.1.1 контракту №31/10-2022 сказано, що покупець платить за продукцію. В довідці №26 від 12 січня 2023 року відсутня інформація про вартість розвантажувально навантажувальних робіт. Інформація з мережі інтернет не стосується товарів, ідентичних тим, митне оформлення яких здійснюється. Висновок №23/1/028 від 16 січня 2023 року складався без огляду оцінюваних товарів та базується на наданих імпортером копіях товаро супровідних документів. Тому експертом заявлено, що наявні фактори, які обмежують достовірність висновку щодо даного майна в частині його ідентифікації. Експерт повідомляє, що визначає ринкову вартість товару, але чомусь використовує статті МК України, згідно з якими визначається митна вартість товару. Він заявляє, що не застосовує другорядні методи визначення митної вартості тільки у зв`язку з відсутністю у нього даних про ціни договорів на ідентичні (подібні )товари. Також експертом не враховано те, що надані декларантом відомості про складові митної вартості не підтверджені документально. Експерт зазначає, що надає ймовірне середнє значення ринкової вартості товару, а відповідно до п.1 ст.50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості про митну вартість товару. Враховуючи вище вказане, митний орган вважає, що висновок №23/1/028 від 16 січня 2023 року не може бути підставою для підтвердження заявленої декларантом вартості. Тому, керуючись положеннями угоди про застосування статті VІІ ГАТТ 1994 року, МК України, вимогами ч.6 ст.54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України. митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За умови надання, відповідно до ст.53 МК України документів, витребуваних митним органом, які містять достовірну, об`єктивну інформацію щодо визначення митної вартості товару, яка підлягає обчисленню, і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні ) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно ст.64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: товар №1:53,3 дол. США/шт. (МД від 12 січня 2023 року 100380/2023/670276); товар №2: 35 дол. США/шт. (МД від 18 листопада 2022 №100380/2022/314547); товар №3: 13,5 дол. США/шт. (МД від 28 листопада 2022 №100380/2022/366549).

Щодо зазначення митним органом того, що у проформі F4-by air від 16 грудня 2022 року вказана вартість товару 42000 дол. США, а в платіжному доручені №21 від 14 грудня 2022 року - 49250 дол. США, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту платіжного доручення №21 від 14 грудня 2022 року позивач здійснив платіж у розмірі 49250 дол. США на користь WUHAN FRONTER IDUSTRIAL CO., LTD у межах виконання договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року. Відповідно до проформи- інвойсу №F-by air, поданої до митного оформлення вартість поставки 42000,00 дол. США.

При цьому, з проформи-інвойсу №F-by sea, за яким відбулася поставку вбачається, що вартість поставки 7250,25 дол. США, тобто разом 49250 дол. США, за що і був здійснений платіж.

Таким чином, розбіжності між платіжним дорученням №21 від 14 грудня 2022 року та проформою інвойс №F-by air відсутні, що спростовує доводи апелянта в частині ненадання позивачем інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

Крім того, щодо зазначення відповідачем у оскаржуваному рішенні того, що відповідно до контракту №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року юридична адреса відправника 5 Floor.TowerA.4th Building, Huifeng corporate headquarters, Gutian 2nd Road, Qiaokou District. Wuhan. Hubei, China, але в CMR 871-53618062 від 11 січня 2023 року місце завантаження Варшава, Польща, то колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи стверджується, що 31 жовтня 2022 року між ПП Еліста та WUHAN FRONTER IDUSTRIAL CO., LTD укладено додаток №1 до договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, згідно з п.1 якого сторони погодили, що поставка продукції за інвойсом №F-by air від 16 грудня 2022 року буде відбуватись на умовах CPT Warsaw. Продавець несе відповідальність за доставку товару до Варшави та покупець оплачує всі подальші транспортні витрати до місця призначення.

Відповідно до правил «Інкотермс 2010» поставка товару на умовах СРТ визначає, що продавець оплачує перевезення товару до вказаного місця призначення. Проте товари вважаються доставленими, коли товари передані першому або основному перевізнику, так що ризик передається покупцеві після передачі товару цьому перевізнику у місці відправлення в країні експорту.

Колегія суддів зазначає, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Відповідно до ст.9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року, вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Отже, CMR є документом, який доводить факт укладення договору на автомобільне перевезення вантажу.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, вантажна накладна (CMR) 871-53618062 від 11 січня 2023 року, яка подана до митного оформлення, обумовлює перевезення автомобільним транспортом, а тому не могла бути складена на доставку з Китайської Народної Республіки (5 Floor,TowerA,4th Building, Huifeng corporate headquarters, Gutian 2nd Road, Qiaokou District, Wuhan, Hubei, China) до України з огляду на те, що: юридична адреса постачальника в WUHAN FRONTER IDUSTRIAL CO. , LTD., в Китайській Народній Республіці, 5 Floor,Tower A,4th Building, Huifeng corporate headquarters, Gutian 2nd Road, Qiaokou District, Wuhan, Hubei, China; додатком №1 від 31 жовтня 2022 року до договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, передбачено, що поставка продукції за інвойсом №F-by air від 16.12.022 буде відбуватись на умовах CPT Warsaw; вантажна накладна (CMR) CMR 871-53618062 від 11 січня 2023 року врегулювала доставку автомобільним транспортом з Варшави до Львова. При цьому, товар до Варшави доставлявся повітряним транспортом силами продавця згідно з інвойсом №F4-by air від 16 грудня 2022 року. Таким чином, у вантажній накладній (CMR) немає жодних розбіжностей.

Зі змісту оскаржуваного рішення також вбачається, що митним орган зазначив про те, що у CMR 871-53618062 від 11 січня 2023 року вказаний перевізник Globus Trans, а рахунок- фактура про транспортні витрати №СФ-0000028 від 11 січня 2023 року надана ТОВ АТЗТ Транссервіс, договір про перевезення №П-28 від 28 травня 2021 року укладений з ТОВ АТЗТ Транссервіс.

Як вбачається з матеріалів справи, перевезення товару позивачем здійснювалось згідно з вантажною накладною CMR 871-53618062 від 11 січня 2023 року на підставі договору №П-28 з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні від 28 травня 2021 року, між позивачем та ТОВ АТЗТ Транссервіс.

Зі змісту п.1.1 договору №П-28 вбачається, що предметом цього договору є взаємовідносини сторін, які виникають при перевезенні та транспортно експедиторському обслуговуванні вантажів, що надаються експедитором для перевезення автомобільним транспортом перевізника чи залучених ним осіб в міжнародному, міжміському та міському сполученні. Таким чином, умови договору №П-28 від 28 травня 2021 року передбачають залучення перевізником до виконання власних обов`язків третіх осіб, що і було здійснено та залучено ПП Globus Trans до перевезення даного вантажу.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Стаття 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачає, що у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

З аналізу довідки №26 від 12 січня 2023 року вбачається, що у такій вказано про те, що транспортні витрати згідно з CMR 871-53618062 від 11 січня 2023 року по маршруту м. Варшава (Польща) м. Львів (Україна) від місця завантаження до державного кордону становить п/п Ягодин 24301,58 грн, а також зазначено, що вантажно розвантажувальні роботи входять у вартість доставки вантажу. Крім того повідомлено, що страхування товарів, які перевозяться автотранспортом згідно з переліком вказаним в довідці, не здійснювалося.

Таким чином, наведені вище обставини спростовують доводи апелянта про те, відповідні доводи відповідача про розбіжності у CMR 871-53618062 від 11 січня 2023 року щодо даних перевізника у CMR та договорі про вантажні перевезення №П-28 від 28 травня 2021 року.

Щодо покликань відповідача на те, що у довідці №26 від 12 січня 2023 року відсутня інформація про вартість розвантажувально навантажувальних робіт, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зі змісту договору з ТОВ АТЗТ Транссервіс, а також довідки №26 від 12 січня 2023 року вантажно розвантажувальні роботи входять у вартість доставки вантажу, а тому здійснені за рахунок перевізника та включені у вартість перевезення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи митного органу про ненадання позивачем транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, спростовуються поданими до митного оформлення документами, а саме: вантажної накладної CMR 871-53618062 від 11 січня 2023 року; договору №П-28 з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні від 28 травня 2021 року; довідки №26 від 12 січня 2023 року; рахунку фактури №СФ-0000028 від 11 січня 2023 року.

Покликання відповідача про ненадання позивачем каталогів, прайс листів продавця, копії митної декларації країни відправлення є необгрунтованими, оскільки на підтвердження заявленої митної вартості від ПП ЕЛІСТА-1 разом з митною декларацією подало митному органу, зокрема, такі документи, як: пакувальний лист №Б/Н від 16 грудня 2022 року; декларацію про походження товару F- by sea від 16 грудня 2022 року.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, 31 жовтня 2022 року між ПП Еліста та WUHAN FRONTER IDUSTRIAL CO., LTD укладено додаток №2 до договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, згідно з п.1. якого сторони погодили внести зміни до договору №31/10-2022 від 31 жовтня 2022 року, а саме: доповнити слово інвойс в п.1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 3.1, 5.1, словосполученням інвойс чи проформа інвойс, а також погодили вважати проформа інвойс остаточним товаросупровідним документом, якщо в сторін немає заперечень до його змісту. Ці зміни поширюються і на всі доповнення і додатки до вищевказаного контракту, а тому не заслуговують на увагу доводи відповідача про неподання позивачем інвойсу, а також те, що рахунок проформа використовується для підтвердження митної вартості тільки якщо товари не є об`єктом купівлі продажу.

При цьому, доводи митного органу про те, що доданий додатково висновок експерта №23/1/028 від 16 січня 2023 року про вартісні характеристики товару сформований без представлення та без надання доступу експерта до товару, отже має обмеження у достовірності оцінки вартості даного товару не обґрунтовують наявність обставин визначених положенням ч.3 ст.53 МК України, відтак не обґрунтовують і підстави коригування митної вартості проведеної митним органом, а тому вказана у висновку експерта інформація ніяким чином не може ставити під сумнів визначену декларантом митну вартість товару.

Таким чином, підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах, що дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем митна вартість товару визначена за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, однак відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

При цьому, при прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію ЄАІС та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України, не зазначив щодо якого з двох товарів стосується коригування митної вартості.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки сторони вільні в формуванні цін на товари за взаємним погодженням, виходячи з кон`юнктури ринку, якості і споживчих властивостей продукції, ступеня новизни товару і його корисності, співвідношення попиту та пропозиції, враховуючи необхідність отримати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Щодо доводів апелянта про ненадання декларантом на вимогу митного органу усіх витребуваних додаткових документів, то колегія суддів зазначає, що у повідомленні про необхідність подачі додаткових підтверджуючих документів вказано, що такі мають бути надані за наявності, тобто їх неподання у зв`язку з відсутністю, не може розцінюватися як відмова. Колегія суддів вважає, що у відповідача були у наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо транспортних засобів, які імпортуються, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст.58 МК України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за першим методом.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору, а митниця не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, натомість відповідач не спростував достовірність документів, які були подані до митного оформлення та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/7837/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2024 року.