Справа № 334/8275/24
Суддя: Філіпова І. М.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.10.2024
Справа № 334/8275/24
Провадження № 2-а/334/99/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Мандик М. О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

встановив:

09.10.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій просить скасувати постанову №3982 від 18.09.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену відносно позивача, провадження по справі закрити на підставі ч. 1 та ч. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях позивача інкримінованого правопорушення та вчинення дії (відмови від огляду) в стані крайньої необхідності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову №3982 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за відмову у проходження медичного огляду військово - лікарською комісією для визначення придатності до військової служби.

Позивач не згоден з вказаною постановою, вважає її протиправною з наступних підстав.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до абз. 3 п. 69 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, визначено, що на медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані викликаються повісткою.

Відповідно до військового облікового документа, сформованого у електронній формі за допомогою додатку Резерв+, позивач оновив військові облікові дані 31.07.2024 року та має бронювання до 17.05.2025 року. Тому на ВЛК позивача повинні запрошувати саме повісткою, а не примусово доставляти. Матеріали адміністративної справи не містять доказів направлення позивачу повістки про його виклик до РТЦК з метою проходження медичного огляду. Крім того, матеріали адміністративної справи не містять й рішення військово - лікарської комісії чи відповідно ІНФОРМАЦІЯ_2 про його направлення на медичний огляд, а отже відсутність повістки про виклик до РТЦК з метою проходження ВЛК як і відсутність рішення про його направлення на ВЛК, виключають склад інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-3 КУпАП.

Підставою для затримання та примусового доставляння патрульними поліцейськими до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача став вхідний матеріал №8625 від 23.07.2024 року, який надійшов від начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_3 , до Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в запорізькій області щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП до Центрального об`єднаного РТЦКта МП (звернення №1/4012/105 від 20.07.2024 року). Вказана інформація внесена до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події №19849 від 23.07.2024 Запорізького РУП ГУПН в Запорізькій області.

Позивач звертає увагу, що у відношенні його ІНФОРМАЦІЯ_5 після його примусового доставлення не було складено жодних адміністративних матеріалів за цілком надуманими фактами з підстав вказаного вище вхідного матеріалу №8625 від 23.07.2024 року, а тому всі подальші дії які були у відношенні позивача вчинені також є протиправними, так як його не викликали повісткою та не тягнуть для нього ніяких правових наслідків. У вказаних умовах, позивач скористався гарантованим ст. 55 Конституції України правом будь-яким незабороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, оскільки його було протиправно позбавлено волі по цілком надуманим фактам, примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за надуманими матеріалами №8625 від 23.07.2024 року. Тобто, позивач діючі в стані крайньої необхідності (ст. 18 КУпАП) застосовуючи пряму норму ст. 55 Конституції України, а саме що кожен має право будь-яким незабороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань, позивач прийняв рішення в умовах чинної броні до 17.05.2025 року відмовитися від примусової військово - лікарської комісії.

Відповідач під час розгляду справи не взяв до уваги подані позивачем через канцелярію заперечення на протокол №3982 від 27.08.2024, обмежившись тільки посиланням на заперечення в оскаржуваній постанові.

Більше того, посилання відповідача як на обтяжуючу підставу, що раніше у відношенні позивача було винесено постанову за №3359 від 25.07.2024 року є протиправним, так як вказана постанова була скасована рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.204 року у справі №334/6532/24.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП, тому є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

10.10.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 18.10.2024 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтаксуд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно роздруківки Резерв+ вбачається, що ОСОБА_1 здійснив уточнення даних 31.07.2024 року, має бронювання до 17.05.2025 року.

27.08.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол №3982 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 27.08.2024 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1990 року народження відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, про що було складено відповідний акт про відмову.

Враховуючи положення статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги абз. 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту, у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та суть адміністративного правопорушення.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Як вбачається з копії протоколу ОСОБА_1 був присутній при його складанні, протокол складений за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень статті 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності ( ст 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

18.09.2024, відповідно до вимог ст. 235 КУпАП, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , було прийнято оскаржувану постанову № 3982, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що 27.08.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1990 року народження відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби.

Дії ОСОБА_1 відповідно до постанови кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

При цьому, як вже було зазначено, що протокол було складено за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, причини перекваліфікації дій в постанові не зазначено, тобто фактичні обставини правопорушення, суперечать статті (нормативному акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення) за якою їх було кваліфіковано.

Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин вчиненого адміністративного правопорушення, наявність складу правопорушення та якого саме, передбаченого відповідною частиною ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вищезазначених обставин суд вважає, що постанову №3982 від 18.09.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Твердження позивача, що його незаконно доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 а його дії підпадають під ст. 18 КУпАП є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

Відповідно до відповіді Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 26.09.2024 року порушень у діях працівників УПП в Запорізькій області не вбачається.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/6532/24 від 17.09.2024 року було скасовано за справою про адміністративне правопорушення №3359 від 25.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Враховуючи, що оскаржувана постанова винесена 18.09.2024 року, а вказане рішення суду набрало законної сили 28.09.2024 року, твердження позивача про незаконність вказівки про обтяжуючі обставини є необґрунтованим.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Твердження позивача, що він відмовився від проходження ВЛК діючи в умовах крайньої необхідності є абсурдними та надуманими, та є викривленим сприйняттям вказаних подій позивачем.

Жодне з тверджень позивача не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи суду, проте позов підлягає задоволенню з інших підстав, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови відповідач допустив грубі порушення норм КУпАП, що не дає суду можливості стверджувати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст., 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову за справою про адміністративне правопорушення №3982 від 18.09.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Філіпова І. М.