Справа № 550/1121/24
Суддя: Литвин В. В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/1121/24
Провадження № 2-а/550/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в селищі Чутове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позові вказав, що 11.09.2024 відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Постанова мотивована тим, що 05.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з`явився громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, як зазначено в постанові, не уточнив свої персональні облікові дані у встановлений 60-денний строк, чим порушив вимоги пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ 30 грудня 2022 року № 1487. Враховуючи, що вказане порушення вчинене в особливий період, громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 статті 210-1 КУпАП, тому на нього накладено штраф у розмірі 17000 грн.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, такою, що винесена з істотним порушенням чинного законодавства, що полягають зокрема в тому, що позивач з 16.07.2022 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відміткою у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № 1554/3 від 02.04.2024 (а.с. 6).

01.04.2024 позивачем пройдено ВЛК, відповідно до висновків якої він визнаний придатним до військової служби. На підставі цього 02.04.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № 1554/3, до якого внесені усі необхідні відомості щодо позивача, вказаний відповідний VIN номер, та вказано термін повторного медичного пересвідчення - 01.04.2029 (а.с. 6).

04.05.2024 позивачу надана відстрочка від призову під час мобілізації, як особі яка утримує 3-х неповнолітніх дітей (а.с. 7), при видачі якої його повідомили про актуалізацію його персональних даних та внесення уточнень до посвідчення та системи «Оберіг».

В період з 02.04.2024 до 05.09.2024 жодних змін персональних даних позивача, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не відбулось.

Крім того, листом Міністерства оборони України № 220/2/ВихЗПІ/25 від 20.06.2024 підтверджено можливість отримання персональних даних військовозобов`язаних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами, банками даних, утримувачами, розпорядниками, адміністраторами яких є державні органи (а.с. 8).

На підставі викладеного позивач просив скасувати вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на його користь понесені витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою судді від 24.09.2024 було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов, а також витребувано у відповідача копії матеріалів, на підставі яких була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 3046 від 11 вересня 2024 року.

Відповідач, отримавши позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі (а.с. 18, 19), правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 162 КАС України не скористався, витребуваних судом доказів не надав.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно дослідивши наявні у справі матеріали та докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову № 3046 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. (а.с. 10).

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Відповідно до вимог пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів , затверджених постановою КМУ 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до абзаца 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні розпочав діяти особливий період, який діє і дотепер.

Згідно з абзацом 3 підпункту 1 частини ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення № 3046 (а.с. 10), у повідомленні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.09.2024 (а.с. 9) дублюються всі актуальні особисті дані позивача, а саме: адреса проживання: АДРЕСА_1 та мобільний телефон: НОМЕР_1 . Такі ж дані зазначені позивачем у позовній заяві про скасування постанови (а.с. 1-4). Тобто, у відповідача наявна актуальна інформація про позивача. Всі інші дані надаються, керуючись абзацом 3 підпункту 1 частини ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», за їх наявності.

Водночас, відповідно до копії витягу з протоколу № 56 від 04.05.2024 (а.с. 7) комісією розглядалися 148 пакетів документів, по яких прийнято рішення, і згідно з витягом з додатку № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав до 9 відділу ПРТЦК та СП наступні документи: заява вх. № 1013/3 від 27.02.2024, копія паспорта НОМЕР_2 від 18.08.2008, копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 26.08.2008, копія свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 07.06.2010, копія свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 26.08.2008, копія свідоцтва про народження НОМЕР_6 від 14.11.2019 та витяг про місце реєстрації № 303/09-27 від 26.02.2024 (а.с. 7), в яких також містяться всі актуальні дані, на підставі яких приймалося рішення начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем не враховано положення примітки до ст. 210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Оскаржувана постанова не містить посилань на відомості про неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних тощо, держателями яких є державні органи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем, на якого законодавством покладено обов`язок доказування у даній категорії справ, не доведено наявність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні. Відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення виключає склад адміністративного правопорушення.

Із зазначеного суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано суду жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Відтак, доводи позивача про незаконність та протиправність постанови відповідача є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач не заявляв вимог про відшкодування судових витрат, це питання судом не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, задовольнити.

2. Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 3046 від 11.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

3. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Інформація про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , код НОМЕР_8 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Литвин