Справа № 120/10431/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2024 р. Справа № 120/10431/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не розгляду двох скарг від 17.04.2024 року та від 29.05.2024 року.

Ухвалою суду від 08.08.2024 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

19.08.2024 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.08.2024 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.09.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки скарги ОСОБА_1 від 17.04.2024 року та від 29.05.2024 року є такими, що розглянуті з наданням відповіді по суті порушених питань засобами електронної пошти.

18.10.2024 року представником відповідача подано додаткові пояснення у справі щодо належності позивачу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку надсилались відповіді на скарги.

У змісті додаткових пояснень представник відповідача зазначив, що з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 надходили електронні листи до Консульства України в місті Порту Республіки Португалія з приводу порушених у запитах від 17.04.2024 та 29.05.2024 позивача до Міністерства закордонних справ України питань, зокрема щодо неможливості потрапити на прийом до Консульства України особі ОСОБА_2 .

Також звернули увагу, що відправник електронного листа зазначається " ОСОБА_3 ". Відповідно до листа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 15.06.2015 року №5135, яке направлялось у відповідь на запит Консульства України в місті Порту, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного зауважили, що електронна адреса, на яку направлялись листи Міністерства закордонних справ України від 15.05.2024 № 71/19-091-65928 та від 01.07.2024 №71/19-091-89175 належить ОСОБА_1 (попереднє ПІБ - ОСОБА_4 ), а отже направлялись за належністю.

Відповідно до частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Водночас, дата ухвалення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці з 09.09.2024 року по 14.10.2024 року включно.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

22.04.2024 року до Міністерства закордонних справ України надійшла скарга ОСОБА_1 від 17.04.2024 року у якій останній просив негайно та невідкладно розглянути його скаргу відносно бездіяльності Консульства України в місті Порту, яка полягає у неналежному виконання своїх обов`язків.

Листом від 15.05.2024 року №71/19-091-65928 позивача повідомлено, що докладні роз`яснення щодо причин впровадження електронної черги, а також відповіді на поширені запитання оприлюднені на порталі МЗС: "Поширені питання щодо проблематики з доступом до консульських послуг / Міністерство закордонних справ України (mfa.gov.ua)".

Також вказано, що вимога використання електронного цифрового підпису для авторизації в Е-Черзі пов`язана з протидією зловживанням з боку не доброчесних користувачів та покликана забезпечити усім заявникам рівний доступ до отримання послуг.

Зазначено, що з огляду на те, що у заброньований час прийому до Консульства звернулася третя особа, яка не змогла надати документів щодо представлення інтересів, їй було роз`яснено можливості для запису до електронної черги та вимоги до документів, які надаються для вчинення консульських дій.

Крім того, з урахуванням того, що до звернення не було додано документів про представлення інтересів заявниці, інші обставини прийому та взаємодії з Консульством залишено без розгляду.

Вказаний лист направлено на електронну адресу - " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

У змісті позовної заяви позивач зазначив, що не отримавши відповіді на вказану вище скаргу він 29.05.2024 року (надійшла до відповідача 04.06.2024) звернувся з іншою скаргою до Міністерства закордонних справ України у якій просив невідкладно розглянути скаргу від 17.04.2024 року та надати обґрунтовану відповідь.

Листом від 01.07.2024 року №71/19-091-89175 ОСОБА_5 повідомлено, що листом №71/19-091-65928 надавалась відповідь із зазначенням причин впровадження електронної черги та відсутності будь-яких доказів щодо підтвердження факту представництва інтересів третіх осіб, що суперечить порядку вчинення консульських дій.

Даний лист також направлено на електронну адресу - " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Однак, позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною щодо не розгляду двох скарг від 17.04.2024 року та від 29.05.2024 року, звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян").

Згідно із статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Приписами статті 18 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Так, згідно із статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Слід зазначити, що звернення громадян до відповідного органу мають бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного та всебічного розгляду. Зрозуміле та чітке викладення вимог сприяє всебічній оцінці, викладених у зверненні фактів, та наданні максимально чіткої відповіді на поставлені питання.

Згідно з матеріалами справи 22.04.2024 року до Міністерства закордонних справ України надійшла скарга ОСОБА_1 у якій останній просив негайно та невідкладно розглянути його скаргу відносно бездіяльності Консульства України в місті Порту, яка полягає у неналежному виконання своїх обов`язків.

Листом від 15.05.2024 року №71/19-091-65928 позивача повідомлено, що докладні роз`яснення щодо причин впровадження електронної черги, а також відповіді на поширені запитання оприлюднені на порталі МЗС: "Поширені питання щодо проблематики з доступом до консульських послуг / Міністерство закордонних справ України (mfa.gov.ua)".

Також вказано, що вимога використання електронного цифрового підпису для авторизації в Е-Черзі пов`язана з протидією зловживанням з боку не доброчесних користувачів та покликана забезпечити усім заявникам рівний доступ до отримання послуг.

Зазначено, що з огляду на те, що у заброньований час прийому до Консульства звернулася третя особа, яка не змогла надати документів щодо представлення інтересів, їй було роз`яснено можливості для запису до електронної черги та вимоги до документів, які надаються для вчинення консульських дій.

Крім того, з урахуванням того, що до звернення не було додано документів про представлення інтересів заявниці, інші обставини прийому та взаємодії з Консульством залишено без розгляду.

Надалі, 04.06.2024 року до відповідача надійшла інша скарга позивача у якій просив невідкладно розглянути скаргу від 17.04.2024 року та надати обґрунтовану відповідь.

Листом від 01.07.2024 року №71/19-091-89175 позивача повідомлено, що листом №71/19-091-65928 надавалась відповідь із зазначенням причин впровадження електронної черги та відсутності будь-яких доказів щодо підтвердження факту представництва інтересів третіх осіб, що суперечить порядку вчинення консульських дій.

Відтак, відповідач надав позивачу відповідь щодо порушених питань у скаргах від 17.04.2024 року та від 29.05.2024 року направивши їх на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Водночас, із матеріалів справи з`ясовано, що електронна адреса " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на яку направлялись відповіді на скарги належить саме позивачу, з огляду на наступне.

Перш за все, суд зазначає, що із листа Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області №5135 від 15.06.2015 року прослідковується, що позивач змінив прізвище та ім`я з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 .

При цьому, із долучених до матеріалів справи матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 направляв до Консульства України в місті Порту Республіки Португалія електронні листи з приводу порушених у запитах від 17.04.2024 та 29.05.2024 питань, зокрема щодо неможливості потрапити на прийом до Консульства України особі ОСОБА_2 .

Із наведеного слідує висновок, що електронна адреса, на яку направлялись листи Міністерства закордонних справ України від 15.05.2024 № 71/19-091-65928 та від 01.07.2024 №71/19-091-89175 належить ОСОБА_1 (попереднє ПІБ - ОСОБА_4 ), а отже направлялись за належністю.

Позивачем наведене не заперечено та не спростовано.

Суд звертає увагу, що предметом позову є бездіяльність відповідача щодо не розгляду скарг позивача від 17.04.2024 року та від 29.05.2024 року.

Вирішуючи питання допущення відповідачем протиправної бездіяльності, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові №826/6233/15 від 26 квітня 2023 року, згідно з якою протиправну бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Судом встановлено, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на скарги позивача відреагував та вчинив управлінські дії, внаслідок розгляду яких надано відповіді листами від 15.05.2024 № 71/19-091-65928 та від 01.07.2024 №71/19-091-89175.

При цьому, суд вважає доцільним застосувати правовий висновок сформований Верховним Судом у публічно-правових відносинах щодо оскарження та визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, який полягає у тому, що дії є активною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, які виражаються у прийнятті рішень або інших активних формах здійснення наданих повноважень, у зв`язку із чим в подальшому виникає публічно-правовий спір. У свою чергу, бездіяльність є формою пасивної поведінки (постанова Верховного Суду № 120/14148/21-а від 25 липня 2022 року).

Отже, судом встановлено активну форму поведінки суб`єкта владних повноважень відповідача при розгляді скарг позивача, яка виразилась у направленні на електронну адресу позивача листів, що виключає можливість встановлення факту допущеної бездіяльності, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Інша позовна вимога є похідною, а тому також не підлягає задоволенню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 );

Відповідач: Міністерство закордонних справ України (Михайлівська площа, 1, м. Київ, 01018, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович