Справа № 240/20032/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/20032/24

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання провести перерахунок за період з 08 вересня 2022 року по дату виключення із списків особового складу центру грошового забезпечення, обчисленого із використанням такої розрахункової величини, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений станом на 01 січня календарного року, нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення з 08 вересня 2022 року по дату виключення із списків особового складу цією частиною, а також нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів з 08 вересня 2022 року по день фактичної виплати.

Зазначений позов не може бути прийнятий до провадження суду та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено повноваження суду при вирішенні справи.

Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 4 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Якщо судом визнано нормативно-правовий акт протиправним і нечинним повністю або в окремій частині і при цьому виявлено недостатню правову врегульованість відповідних публічно-правових відносин, яка може потягнути за собою порушення прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти новий нормативно-правовий акт на заміну нормативно-правового акта, визнаного незаконним повністю або у відповідній частині.

У випадках, визначених у частинах 3 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, на звернення до адміністративного суду, якщо особа вважає, що суб`єктом владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтерес, згідно вказаної норми, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач у порушення пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, не визначив дії або бездіяльність відповідача, які необхідно визнати протиправними, як такі, що порушують права позивача, що не відповідає формалізованому визначенню у частині 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та не узгоджується з повноваженнями суду, закріпленими у статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як убачається зі змісту позовних вимог, позивач просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок за період з 08 вересня 2022 року по дату виключення зі списків особового складу центру грошового забезпечення. При цьому, індексацію грошового забезпечення вже просить виплатити з 08 вересня 2022 року по дату виключення із списків особового складу цією частиною.

З копії військового квитка № НОМЕР_2 , долученого до позовної заяви, убачається, що позивач походив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 08 вересня 2022 року по 12 вересня 2023 року, а вже 13 вересня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 14 вересня 2023 року по 29 травня 2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ураховуючи наведене суд приходить до висновку, що Військова частина НОМЕР_1 є відповідачем у справі з 08 вересня 2022 року по 12 вересня 2023 року. При цьому, позовні вимоги за 13 вересня 2023 року та з 14 вересня 2023 року по 29 травня 2024 року мають бути заявлені до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 . відповідно.

При цьому позивач звертався з заявою про виплату спірних сум тільки до Військової частини НОМЕР_1 .

З урахуванням вищенаведеного, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги ураховуючи періоди його служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення визначених у цій ухвалі недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви та її копії для відповідача, у якій уточнити позовні вимоги ураховуючи періоди його служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис