Справа № 520/21987/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року № 520/21987/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, б. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 07.02.2024 № Головного управління Державної податкової служби в Харківській області про нарахування пені за період з 10.02.2018 по 12.09.2023, у розмірі 40 146,94 грн та штрафу у розмірі 4 265,60 грн, а всього на суму - 44412,53 грн за несвоєчасну сплату ЄСВ.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що з 28.09.2015 по 20.07.2023 (дата припинення підприємницької діяльності) перебував на обліку в Лозівський ДПІ ГУ ДПС у Харківській області, здійснював діяльність на загальній системі оподаткування. Оскільки, з 05.03.2022 він мобілізований та проходить військову службу в зоні бойових дій то не мав можливості отримувати жодних повідомлень чи рішень про наявність боргу з ЄСВ. Про наявний борг стало відомо від рідного брата про надходження листа від Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області від 03.04.2024 про наявний борг зі сплати єдиного внеску за період ведення підприємницької діяльності станом на 01.04.2024, який з врахуванням пені та штрафу складає 21 327,90 гривень. Вважаючи рішення протиправним звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що з 01.01.2018 фізичні особи зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується такий внесок. Отже, нарахування єдиного соціального внеску відповідно до норм чинного законодавства за 2017 рік у сумі 8 448,00 грн в автоматичному режимі проведено по строку 09.02.2018. Станом на 01.01.2019 заборгованість по єдиному соціальному внеску складала 15819,54 грн, станом на 01.01.2020 заборгованість складала 26539,26 грн, станом на 01.01.2022 в інтеграційній картці платника податку рахувалася заборгованість в сумі 37788,74 гривень. Платником 12.09.2023 сплачено єдиний соціальний внесок на загальну суму 21327,90 гривень. Станом на 01.01.2024 заборгованість по єдиному соціальному внеску склала 1646,84 гривень. Сума єдиного внеску,своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки встановлені Законом № 2464-VІ є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону № 2464- VІ, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Відповідач, зауважив, що позивачем невірно трактуються норми ст. 25 Закону № 2464- VІ за порушення , вчинені у період строку їх військової служби, а саме в частині звільнення від виконання своїх обов`язків як платника, який визначений ст.4Закону №2464-VІ, призваний на військову службу під час мобілізації на весь строк їх військової служби від виконання своїх обов`язків, визначених п. 2 ст. 6 Закону № 2464- VІ за минулі роки. ГУ ДПС в період воєнного стану позивачу нарахування по сплаті єдиного внеску не здійснювалось, що підтверджується ІКП по коду платежу 71040000, що додається до відзиву на позов. Крім того, з часу припинення підприємницької діяльності 20.07.2023 ОСОБА_1 не є платником єдиного внеску, визначеному ст. 4 Закону № 2464- VІ та на нього вже не розповсюджуються вимоги п.9 прим.2 розділу VІІІ Закону №2464- VІ. Просить в задоволені позовних вимог відмови

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, суд встановив такі обставини.

Рішенням від 07.02.2024 № Державної податкової служби в Харківській області до ОСОБА_1 застосовано заходи впливу та стягнення, передбачені ст..25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме нараховано пеня за період з 10.02.2018 по 12.09.2023 у розмірі 40146,94 грн та штраф у розмірі 4265,60 грн, а всього на суму 44 412,53 грн , за несвоєчасну сплату ЄСВ в сумі 21 327,90 гривень.

Листом Головного управління Державної податкової служби в Харківській області від 31.05.2024 за № 25549/6/20-40-24-16-16 на адвокатський запит було повідомлено, що станом на 01.01.2019 заборгованість по єдиному соціальному внеску складала 15819,54 грн, станом на 01.01.2020 заборгованість складала 26539,26 грн, станом на 01.01.2022 в інтеграційній картці платника податку рахувалася заборгованість в сумі 37788,74 гривень. Платником 12.09.2023 сплачено єдиний соціальний внесок на загальну суму 21327,90 гривень. Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закаону № 2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (перерахування) сум єдиного внеску, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно несплачених сум. Одначасно на суму недоїмки нараховується пеня в розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску 07.02.2024 № на загальну суму 44412,53 грн (штрафна санкція 4265,60 грн та пеня 40146,93 грн), яке було направлено платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто 19.02.2024 з відмітною «адресат відсутній за вказаною адресою». Загальна заборгованість по єдиному внеску станом на 22.05.2024 60873,37 гривні.

Позивач у позовній заяві зазначив, що ст.4Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» для платників єдиного внеску, визначених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» призваних на військову службу під час мобілізації або залучених до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їхньої військової служби зупиняється застосування норм ст. 25 цього Закону.

Тому вважаючи протиправним рішення від 07.02.2024 № Головного управління Державної податкової служби в Харківській області про нарахування пені за період з 10.02.2018 по 12.09.2023, у розмірі 40146,94 грн та штрафу у розмірі 4265,60 грн, а всього на суму 44412,53 грн просить його скасувати.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону №2464-VI, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати та відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.Пунктом 2 статті 6 Закону №2464-VI встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок зокрема, та визначено інші обов`язки платника.Відповідно до абзацу 3 ч.8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11 ст. 9 Закону №2464-VI ).

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 цього Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.Абзацами 1-3 ч.4 цієї статті визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абзац 9 ч. 4 цієї статті).

Розділом VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449) врегульований порядок стягнення заборгованості з платників.

Відповідно до п. 1 вказаного розділу до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно п. 2 розділу VI Інструкції № 449, у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з п. 3 розділу VI Інструкції № 449 у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п. 4 вказаного розділу вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.

У відповідності до абз. 7 п. 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Щодо тверджень позивача про те, що він не є платником єдиного соціального внеску, оскільки перебуває на військовій службі, суд зазначає наступне.

У частині 2 ст. 2 Закону №2464-VI зазначено, що виключно Законом № 2464-VI визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платники ЄСВ, порядок нарахування, обчислення та сплати ЄСВ.

Відповідно до п. 9 прим. 2 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 під час особливого періоду, визначеного Законом України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» із змінами та доповненнями, платники ЄСВ, зокрема ФОП, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь час їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених п. 2 ст. 6 Закону № 2464, якщо вони не є роботодавцями.

Так, нормами частини 3 статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та винесення спірної вимоги) визначено, що за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. У разі непровадження ними підприємницької діяльності у період проведення мобілізації нарахування податків і зборів таким фізичним особам - підприємцям не здійснюється.

Законом України від 20.05.2014 №1275-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" (далі - Закон №1275-VII), який набрав чинності 08.06.2014, розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI доповнено пунктом 9-2, відповідно до якого під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", якщо вони не є роботодавцями.

Підставою для такого звільнення є заява фізичної особи - підприємця та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів фізичною особою - підприємцем протягом 10 днів після її демобілізації. Якщо демобілізована фізична особа - підприємець перебуває на лікуванні (реабілітації) у зв`язку з виконанням обов`язків під час мобілізації, заява і копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, подаються протягом 10 днів після закінчення її лікування (реабілітації).

Цей пункт застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", та протягом усього особливого періоду".

Аналогічні норми містяться в Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

Зокрема, підпунктом 6 пункту 1 розділу ІV Інструкції №449, в редакції, чинній на час винесення спірної вимоги, визначено, що протягом особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та на весь період їх незаконного позбавлення волі в районах проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях платники, визначені пунктами 4, 5, якщо вони не є роботодавцями, та пунктом 5-1 частини першої статті 4 Закону, звільняються від виконання своїх обов`язків:

у разі призову на військову службу під час мобілізації або залучення до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу,- з першого календарного дня місяця призову на військову службу під час мобілізації платника до останнього календарного дня місяця, в якому платника було демобілізовано або завершено його лікування (реабілітацію);

у разі незаконного позбавлення волі в районах проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - з першого календарного дня місяця незаконного позбавлення волі до останнього календарного дня місяця, в якому платника було визволено або завершено його лікування (реабілітацію), необхідні після визволення.

Підставою для звільнення від сплати єдиного внеску у випадках, зазначених у пункті 7 розділу IV цієї Інструкції, є заява:

фізичної особи - підприємця (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, члена фермерського господарства) та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до податкового органу такою особою протягом 10 днів після її демобілізації або після закінчення її лікування (реабілітації).

Ця норма застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», та протягом усього особливого періоду;

фізичної особи - підприємця (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, члена фермерського господарства) або члена сім`ї та копії документів, що підтверджується даними державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України, про незаконне позбавлення волі такого платника, які подаються до податкового органу протягом 90 днів після звільнення або після закінчення лікування (реабілітації).

Термін перебування на лікуванні (реабілітації) підтверджується копією відповідної довідки (виписки) установи, в якій проводилося лікування (реабілітація) такої особи;

При цьому, проаналізувавши зміст наведених положень Закону №2464-VI та Інструкції №449 Верховний Суд у своїй постанові від 30.10.2018 у справі №805/930/16-а висловив правову позицію про те, що ненадання позивачем заяви про звільнення від відповідальності за невиконання обов`язку щодо своєчасного перерахування єдиного внеску не є безумовною нормою, оскільки звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі №2464-VI, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення.

Крім того, абзацами 7, 8 пункту 9-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI встановлено, що під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" для платників єдиного внеску, визначених у статті 4 цього Закону, призваних на військову службу під час мобілізації або залучених до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їхньої військової служби зупиняється застосування норм статті 25 цього Закону.

Підставою для такого зупинення є копія військового квитка або копія документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, яка подається до органів доходів і зборів цим державним органом протягом десяти днів після її мобілізації.

Судовим розглядом встановлено, що позивач 05.03.2022 був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та зарахований до особового складу, на посаду командира відділення військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 06.09.2023 № 120-РС призначений на посаду сержанта резерву сержантського складу 314 запасної роти. Вказане підтверджується відомостями з військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 , копії з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 06.09.2023 № 120-РС та посвідченням НОМЕР_5 надане 26.09.2023.

На підставі наведених правових норм та встановлених обставин суд вважає, що норми пункту 9-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI, які звільняють фізичних-осіб підприємців призваних в порядку мобілізації, на особливий період від сплати єдиного внеску на весь строк служби, поширюють свою дію і на позивача.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №260/117/19.

За викладених обставин, у даному випадку суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, б. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 07.02.2024 № Головного управління Державної податкової служби в Харківській області (вул. Пушкінська, б. 46, м. Харків, 61057, ) про нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пені за період з 10.02.2018 по 12.09.2023, у розмірі 40 146,94 грн та штрафу у розмірі 4 265,60 грн, а всього на суму 44412,53 грн, за несвоєчасну сплату ЄСВ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.