Справа № 380/13329/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача, а саме:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1 від 17.04.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006645;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000015/1 від 18.04.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006652;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000128/2 від 22.04.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006668.

Посилається на те, що при митному оформленні товарів, які ввозилися на територію України, позивач визначив їх митну вартість за основним методом ціною договору (контракту), вказавши її у деклараціях митної вартості, до яких підприємством було також додано документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України (далі МК України). На думку позивача, митний орган безпідставно не визнав заявлену митну вартість та незаконно прийняв рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару та коригування його митної вартості, застосувавши резервний метод. Позивач не погоджується із зазначеними в рішеннях про коригування митної вартості доводами митного органу та стверджує, що подані підприємством до митного оформлення та додатково на вимогу митного органу документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. На підставі наведеного вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1 від 17.04.2024 року, №UA101020/2024/000015/1 від 18.04.2024 року, №UA101000/2024/000128/2 від 22.04.2024 року та похідні від них картки відмови №UA101020/2024/006645, №UA101020/2024/006652 та №UA101020/2024/006668 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товару. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Вказав, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість. У спірному випадку, подані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності та не містили всіх необхідних відомостей для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів; крім того, позивач не надав усі додатково витребувані відповідачем документи, що не дало митному органу можливість підтвердити заявлені складові митної вартості товарів. Зважаючи на викладене, вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1 від 17.04.2024 року, №UA101020/2024/000015/1 від 18.04.2024 року, №UA101000/2024/000128/2 від 22.04.2024 року та похідні від них картки відмови №UA101020/2024/006645, №UA101020/2024/006652 та №UA101020/2024/006668 є правомірними і підстав для їх скасування немає. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 26.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» (місцезнаходження: вул.Джерельна, 38, м.Львів, 79007; ) зареєстроване як юридична особа. Основним видом економічної діяльності вказаного підприємства є формування й оброблення листового скла (23.12).

15.06.2023 року між ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ», як покупцем, та «KING TAI INDUSTRY CO., LTD» (Китай), як продавцем, укладено контракт №1506/23 купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов`язується поставити у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити флоат-скло. Загальна кількість, ціна, загальна вартість, умови постачання, а також інші характеристики якого зазначені в інвойсах або специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього контракту та узгоджуються сторонами на кожну партію товару (п.1.).

Постачання товару проводитиметься за цінами, зазначеними у проформах-інвойсах, що додаються, для кожної партії товару, погодженої за номенклатурою та кількістю між сторонами (п.2.1).

Вартість робіт із завантаження товару входить у вартість товару (п.2.4).

Товар повинен бути доставлений у кількості згідно з рахунком після авансового платежу відповідно до проформи-фактури (п.3.1).

Умови поставки товару згідно з Інкотермс 2010 зазначаються у комерційному інвойсі (п.3.3).

Покупець здійснює оплату за товар відповідно до умов, зазначених у проформі-інвойс або ж комерційному інвойсі (п.4.1).

Усі банківські витрати на території покупця оплачується покупцем, на території продавця оплачуються продавцем (п.4.4).

На виконання вказаного контракту позивач придбав в компанії «KING TAI INDUSTRY CO., LTD» товар флоат скло, на що продавцем було виставлено проформу-інвойс №KT-SGF03 від 18.11.2023 року на загальну суму 56637,23 доларів США та узгоджене сторонами замовлення (Order confarmation) від 30.11.2023 року.

Відповідно до умов контракту №1506/23 від 15.06.2023 року та доповнення №1 від 25.12.2023 року, на часткове відвантаження товару, компанією «KING TAI INDUSTRY CO., LTD» було випущено комерційний інвойс №KT-SGF003 від 17.01.2024 року та відповідну специфікацію до даного комерційного інвойсу на загальну суму 52085,59 доларів США, на підставі яких здійснювалися часткова поставка трьох партії товару, а саме:

- перша партія товару: скло неармоване, в листах, товщиною 2,1 мм, термічно поліроване, не забарвлене по всій масі (тоноване), глушене, накладне або тільки шліфоване. Використовується для виготовлення склопакетів: - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 930x1510x2,1 мм, кількість - 5055.48 м2, (пакування по 300 шт в ящику); - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 1010x1450x2,1 мм, кількість - 10087.48 м2 (пакування по 287 шт в ящику); - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 1030x1680x2,1 мм, кількість - 3391.58 м2, (пакування по 245 шт в ящику); - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 1030x1680x2,1 мм, кількість - 726.77 м2 (пакування по 140 шт в ящику). Виробник JINJING TECHNOLOGY MALAYSIA SDN.BHD. Країна виробництва ( Малайзія) MY. Відправник товару - компанія JINJING TECHNOLOGY MALAYSIA SDN BHD (NO.1, JALAN HI-TECH 16, ZON INDUSTRI FASA 4, KULIM HI-TECH PARK, 09090 KULIM, KEDAH, DARUL AMAN MALAYSIA). Товар доставлено у чотирьох контейнерах: №CAIU6272820, №HASU1055067, №HASU1437440, №MRKU8312499, які були доставлені продавцем на умовах FOB Малайзія (MY) Пенанг (PENANG). Загальна вартість - 30818,10 доларів США;

- друга партія товару: скло неармоване, в листах, товщиною 2,1 мм, термічно поліроване, не забарвлене по всій масі (тоноване), глушене, накладне або тільки шліфоване. Використовується для виготовлення склопакетів: - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 930x1510x2,1 мм, кількість - 5055.48 м2, (пакування по 300 шт в ящику); - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 1030x1680x2,1 мм, кількість - 3391.58 м2, (пакування по 245 шт в ящику);- флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 1030x1680x2,1 мм, кількість - 726.77 м2, (пакування по 140 шт в ящику). Виробник JINJING TECHNOLOGY MALAYSIA SDN. BHD. Країна виробництва (Малайзія) MY. Відправник товару - компанія JINJING TECHNOLOGY MALAYSIA SDN BHD (NO.1, JALAN HI-TECH 16, ZON INDUSTRI FASA 4, KULIM HI-TECH PARK, 09090 KULIM, KEDAH, DARUL AMAN MALAYSIA). Товар доставлено у двох контейнерах: №MSKU3759824, №MRKU7069677, які були доставлені продавцем на умовах FOB Малайзія (MY) Пенанг (PENANG). Загальна вартість - 14678,13 доларів США;

- третя партія товару: скло неармоване, в листах, товщиною 2,1 мм, термічно поліроване, не забарвлене по всій масі (тоноване), глушене, накладне або тільки шліфоване. Використовується для виготовлення склопакетів: - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 1030x1680x2,1 мм, кількість - 3391.58 м2 (пакування по 245 шт в ящику); - флоат-скло безбарвне, габаритні розміри 1030x1680x2,1 мм, кількість - 726.77 м2, (пакування по 140 шт в ящику). Виробник JINJING TECHNOLOGY MALAYSIA SDN.BHD. Країна виробництва (Малайзія) MY. Відправник товару - компанія JINJING TECHNOLOGY MALAYSIA SDN BHD (NO.1, JALAN HI-TECH 16, ZON INDUSTRI FASA 4, KULIM HI-TECH PARK, 09090 KULIM, KEDAH, DARUL AMAN MALAYSIA). Товар доставлено продавцем в одному контейнері №MSKU5829896 на умовах FOB Малайзія (MY) Пенанг ( PENANG). Загальна вартість - 6589,36 доларів США.

Вказані товари були доставлені ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» на територію України згідно договору надання транспортно-експедиторського обслуговування №ПП045/22-11 від 21.11.2022 року, укладеного між ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» (як експедитором) та ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» (як клієнтом), та відповідно до заявки №FW1962024 від 05.01.2024 року, що є невід`ємною частиною до даного договору.

Для митного оформлення товару, позивач уповноважив бути його представником у митних органах митного брокера ТОВ «БРОК ІМЕКС» ( згідно договору про надання послуг по декларуванню товарів №200923 від 20.09.2023 року).

Для митного оформлення випуску чи пропуску товарів до Житомирської митниці уповноваженою особою подано:

1) електронну митну декларацію №24UА75U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення першу партію імпортного товару з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Умови поставки FOB Малайзія (MY) Пенанг (PENANG) (графа 20 декларації).

Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 30818,10 доларів США (графа 22 декларації).

Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UА75U2, в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації: рахунок-проформу (Proforma invoice) KT-SGF03 від 18.11.2023 року; рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) KT-SGF003 від 17.01.2024 року; домашню транспортну накладну №235153048 від 21.01.2024 року; коносамент (Bill of lading) PENSE24000023 від 23.01.2024 року; накладні УМВС 08817 від 26.03.2024 року та 08818 від 26.03.2024 року; автотранспортні накладні (Road consignment note) 00002503 від 12.04.2024 року, 00002504 від 12.04.2024 року, 00002511 від 12.04.2024 року, 00002512 від 12.04.2024 року; супровідні документи Т1 №24PL322080NS6JC7B0 від 19.03.2024 року, Т1 № 24PL322080NS6JC7Е5 від 19.03.2024 року Т1 №24PL322080NS6JC7Н0 від 19.03.2024 року, Т1 №24PL322080NS6JC7J6 від 19.03.2024 року; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) PG20240113 від 18.01.2024 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №1016JBKLNB від 29.11.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №1086JBKLO3 від 07.03.2024 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2110 від 22.03.2024 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1503/1 від 15.03.2024 року; документ, що підтверджує вартість страхування страховий сертифікат №164391Гг3жа-37-1 від 18.01.2024 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-2/158 від 12.04.2024 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №1506/23 від 15.06.2023 року; договір про надання послуг митного брокера 200923 від 20.09.2023 року; заявку на перевезення №FW1962024; договір (контракт) про перевезення ПП045/22-11 від 21.11.2022 року; копію митної декларації країни відправлення 201004537Р14 від 20.01.2024 року.

16.04.2024 року за наслідками опрацювання вищевказаних документів Житомирська митниця надіслала повідомлення декларанту, згідно якого витребувала у позивача додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованого товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом).

16.04.2024 року декларант позивача надіслав пояснення та додаткові документи, а саме: довідку про транспортно-експедиційні витрати №1604/1 від 16.04.2024 року; експертний висновок №В-3873 від 15.12.2023 року; лист б/н від 09.04.2024 року від постачальника товару.

17.04.2024 року Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1, в графі 33 якого вказано обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006645. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1 від 17.04.2024 року.

2) електронну митну декларацію №24UА16U0, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення першу партію імпортного товару з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Умови поставки FOB Малайзія (MY) Пенанг (PENANG) (графа 20 декларації).

Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 14678,13 доларів США (графа 22 декларації).

Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UА16U0, в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації: рахунок-проформу (Proforma invoice) KT-SGF03 від 18.11.2023 року; рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) KT-SGF003 від 17.01.2024 року; домашню транспортну накладну №235153048 від 21.01.2024 року; коносамент (Bill of lading) PENSE24000023 від 23.01.2024 року; накладну УМВС 08817 від 26.03.2024 року; автотранспортні накладні (Road consignment note) 00002550 від 13.04.2024 року та 00002551 від 13.04.2024 року; супровідні документи Т1 №24PL322080NS6JC7B0 від 19.03.2024 року, Т1 № 24PL322080NS6JC7Е5 від 19.03.2024 року Т1 №24PL322080NS6JC7Н0 від 19.03.2024 року, Т1 №24PL322080NS6JC7J6 від 19.03.2024 року; транзитні супровідні документи MRN 24UA7111 від 17.04.2024 року та MRN 24UA7120 від 17.04.2024 року; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) PG20240113 від 18.01.2024 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №1016JBKLNB від 29.11.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №1086JBKLO3 від 07.03.2024 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2110 від 22.03.2024 року; документи, що підтверджують вартість перевезення товару №1503/2 від 15.03.2024 року та №1604/1 від 16.04.2024 року; документ, що підтверджує вартість страхування страховий сертифікат №164391Гг3жа-37-2 від 18.01.2024 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-2/158 від 12.04.2024 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №1506/23 від 15.06.2023 року; договір про надання послуг митного брокера 200923 від 20.09.2023 року; заявку на перевезення №FW1962024; договір (контракт) про перевезення ПП045/22-11 від 21.11.2022 року; копію митної декларації країни відправлення 201004537Р14 від 20.01.2024 року.

18.04.2024 року за наслідками опрацювання вищевказаних документів Житомирська митниця надіслала повідомлення декларанту, згідно якого витребувала у позивача додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованого товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом).

18.04.2024 року декларант позивача надіслав додатковий документ, а саме довідку-повідомлення від ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» №1804/3 від 18.04.2024 року та повідомив митний орган про те, що всі наявні документи долучено до митного оформлення.

18.04.2024 року Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000015/1, в графі 33 якого вказано обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006652. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000015/1 від 18.04.2024 року.

3) електронну митну декларацію №24UА67U1, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення першу партію імпортного товару з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Умови поставки FOB Малайзія (MY) Пенанг (PENANG) (графа 20 декларації).

Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 6589,36 доларів США (графа 22 декларації).

Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UА67U1, в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації: рахунок-проформу (Proforma invoice) KT-SGF03 від 18.11.2023 року; рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) KT-SGF003 від 17.01.2024 року; домашню транспортну накладну №235153048 від 21.01.2024 року; коносамент (Bill of lading) PENSE24000023 від 23.01.2024 року; накладну УМВС 08817 від 26.03.2024 року; автотранспортну накладну (Road consignment note) 00002914 від 17.04.2024 року; супровідний документ Т1 №24PL322080NS6JC7G1 від 19.03.2024 року; транзитний супровідний документ MRN 24UA9228 від 18.04.2024 року; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) PG20240113 від 18.01.2024 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №1016JBKLNB від 29.11.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №1086JBKLO3 від 07.03.2024 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2110 від 22.03.2024 року; документи, що підтверджують вартість перевезення товару №1503/2 від 15.03.2024 року та №1604/1 від 16.04.2024 року; документ, що підтверджує вартість страхування страховий сертифікат №164391Гг3жа-37-2 від 18.01.2024 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-2/158 від 12.04.2024 року; підтвердження замовлення №KT-SGF03 від 30.11.2023 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №1506/23 від 15.06.2023 року; договір про надання послуг митного брокера 200923 від 20.09.2023 року; заявку на перевезення №FW1962024; договір (контракт) про перевезення ПП045/22-11 від 21.11.2022 року; довідка-повідомлення від ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» №1804/3 від 18.04.2024 року; експертний висновок №В-3873 від 15.12.2023 року; копію митної декларації країни відправлення 201004537Р14 від 20.01.2024 року.

22.04.2024 року за наслідками опрацювання вищевказаних документів Житомирська митниця надіслала повідомлення декларанту, згідно якого витребувала у позивача додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованого товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації (для підтвердження фактично понесених витрат з транспортування).

22.04.2024 року декларант позивача надіслав повідомлення, згідно якого всі наявні документи долучено до митного оформлення.

22.04.2024 року Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000128/2, в графі 33 якого вказано обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006668. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000128/2 від 22.04.2024 року.

Вважаючи протиправними рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1 від 17.04.2024 року, №UA101020/2024/000015/1 від 18.04.2024 року, №UA101000/2024/000128/2 від 22.04.2024 року та похідні від них картки відмови №UA101020/2024/006645, №UA101020/2024/006652 та №UA101020/2024/006668 позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст.246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч.1 ст.248 МК України).

Згідно ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.6 ст.257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами ст.49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Статтею 53 МК України визначено перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У ч.5 ст.53 міститься положення, відповідно до якого забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (ч.ч.4, 5 ст.55 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч.8 ст.57 МК України).

Згідно ч.ч.1, 2, та 4 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до ч.7 ст.55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року, серед іншого, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. У п.2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст.59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- «…органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів» (постанова від 18.12.2018 року у справі №821/110/18);

- «… витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України […]. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації» (постанова від 17.07.2019 року у справі №809/872/17);

- «… у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом» (постанова від 05.02.2019 року у справі №816/1199/15);

- «…щодо доводів відповідача стосовно того, що митна вартість товарів, вказана декларантом, є нижчою від ціни, інформація про яку наявна у митного органу, слід відзначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості» (постанова від 15.02.2023 року у справі №815/2552/16);

- «… у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів» (постанова від 05.03.2019 року у справі №815/143/174);

- «… в силу ч.2 ст.55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства» (постанова від 21.12.2018 року у справі №815/1670/17). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів щодо правомірності рішень про коригування митної вартості товарів в частині обґрунтування сумніву в заявленій декларантом митній вартості, суд виходить з наступного.

Так, системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в ст.53 цього кодексу;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- МК України визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, які свідчать про: обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості; причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

Водночас, посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки «сумнівних» відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів. Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Поряд з тим, єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст.53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

У цій справі суд встановив, що позивач визначив митну вартість товарів за ціною договору (контракту), яка зазначена в комерційному інвойсі №KT-SGF003 від 17.01.2024 року та становить 52085,59 доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав митному органу разом з митними деклараціями №24UA75U2 від 15.04.2024 року, №24UA16U0 від 18.04.2024 року та №24UA67U1 від 22.04.2024 року документи, визначені ч.2 ст.53 МК України, зокрема: рахунок-проформу (Proforma invoice) KT-SGF03 від 18.11.2023 року; рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) KT-SGF003 від 17.01.2024 року; домашню транспортну накладну №235153048 від 21.01.2024 року; коносамент (Bill of lading) PENSE24000023 від 23.01.2024 року; накладні УМВС 08817 від 26.03.2024 року та 08818 від 26.03.2024 року; автотранспортні накладні (Road consignment note); супровідні документи; транзитні супровідні документи; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) PG20240113 від 18.01.2024 року; банківські платіжні документи, що стосуються товару; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2110 від 22.03.2024 року; документи, що підтверджують вартість перевезення товару; документ, що підтверджує вартість страхування страховий сертифікат; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-2/158 від 12.04.2024 року; підтвердження замовлення; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №1506/23 від 15.06.2023 року; договір про надання послуг митного брокера 200923 від 20.09.2023 року; заявку на перевезення №FW1962024; договір (контракт) про перевезення ПП045/22-11 від 21.11.2022 року; експертний висновок №В-3873 від 15.12.2023 року; копії митних декларацій країни відправлення.

Аналіз наведених вище документів дає підстави зробити висновок про те, що позивач до митного оформлення надав усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Натомість в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2 та 3 ст.53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також що митним органом встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Надаючи правову оцінку аргументам відповідача у цій частині, суд виходить з наступного.

Як видно з матеріалів справи, оскаржувані рішення стосуються різних по даті поставок партії товарів, які імпортувались на однакових умовах за одним контрактом купівлі-продажу №1506/23 від 15.06.2023 року, укладеним між ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» та компанією «KING TAI INDUSTRY CO., LTD» (Китай).

Стосовно посилань відповідача на те, що «відповідно до п.1.1 контракту №1506/23 від 15.06.2023 року продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити флоат-скло, загальна кількість, ціна, загальна вартість, умови поставки вказуються у інвойсах або специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту та погоджуються сторонами окремо на кожну партію товару. Пунктом 1.2 контракту передбачено, що інвойси або специфікації до контракту на кожну партію товару повинні бути виконані в письмовій формі та підписані уповноваженими на то особами. Вищевказані умови зовнішньоекономічного контракту свідчать про те, що документ (інвойс або специфікація), в якому визначені найменування, перелік, кількість, ціна і загальна вартість товару повинен бути погоджений обома сторонами. До митної декларації долучено інвойс №KT-SGF003 від 17.01.2024 року, який не містить підпису уповноваженої особи покупця або інших відміток, які б свідчили про те, що даний документ є узгоджений сторонами.», суд зазначає таке.

Відповідно до Доповнення №1 від 25.12.2023 року, що є невід`ємною частиною контракту №1506/23 від 15.06.2023 року, сторонами ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» та компанією «KING TAI INDUSTRY CO., LTD.» погоджено та внесено зміни до вище зазначеного контракту, а саме:

- в п.1.1 розділу 1 «предмет контракту» викладено в наступній редакції: « 1.1. Продавець зобов`язується поставити у власність (продати), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити (купити) флоат-скло в асортименті, далі по тексту «Товар», загальна кількість, ціна, загальна вартість, умови поставки та інші характеристики якого вказані в проформі-інвойсі»;

- п.1.2 розділу 1 «предмет контракту», за змістом якого: «Інвойси та специфікації до цього контракту на кожну партію товару повинні бути здійсненні у письмовій формі та підписані уповноваженими на те особами» виключено.

Отже, з аналізу викладеного слідує, що для узгодження специфікацій, інвойсів, рахунків-проформ, комерційних інвойсів не передбачено обов`язку накладання підписів уповноважених на це осіб. Усі вищеперелічені документи узгоджувалися сторонами шляхом електронного листування та веденням перемовин телефонним зв`язком. Підтвердженням згоди на придбання та відвантаження товару являються оплати за поставлений товар.

Варто відзначити, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

А тому, вказані твердження відповідача жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей у даних про митну вартість імпортованих товарів.

Стосовно посилань відповідача на те, що «відповідно до п.4.1 контракту оплата за товар здійснюється відповідно до умов, зазначених в проформі-інвойсі або ж комерційному інвойсі. В долученій до митного оформлення проформі-рахунку від 18.11.2023 року №KT-SGF03 зазначено про передоплату за товар у розмірі 30%, які повинні бути внесені на депозит до 22.11.2023 року та 70% післяоплату. Для підтвердження фактично сплаченої ціни за товар до митної декларації долучені платіжні доручення від 29.11.2023 року у розмірі 30% на суму 16991,17 доларів США, яка здійснена з порушеннями строків оплати, та від 07.03.2024 року на суму 35094,42 доларів США. Дані документи всупереч умов контракту свідчать про оплату не проформи-інвойсу, а інвойсу. Таким чином, вищевказані обставини та розбіжності можуть свідчити про те, що надані платіжні документи не стосуються оплати за оцінюваний товар та не можуть підтвердити ціну, що була фактично сплачена за нього.».

Згідно пояснень представника позивача, на замовлений ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» товар - компанією «KING TAI INDUSTRY CO., LTD.» було випущено проформу-інвойс від 18.11.2023 року №KT-SGF03 на загальну суму 56637,23 доларів США та відповідно до умов оплати, що зазначено в даній проформі-інвойс: ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» мало сплатити за товар передоплату 30% від зазначеної суми та 70 % післяоплату. Продавець товару передбачав отримати передоплату від позивача в сумі 30% до 22.11.2023 року, однак шляхом ведення перемовин у телефонному режимі сторонами було погоджено здійснення передоплати до 30.11.2023 року.

Так, згідно банківської платіжної інструкції №1016JBKLNB від 29.11.2023 року та банківського протоколу №1016 від 29.11.2023 року до даної платіжної інструкції, ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» було здійснено передоплату в сумі 16991,17 доларів США, що становить 30% від суми зазначеної у проформі інвойс №KT-SGF03 від 18.11.2023 року.

При цьому, суд звертає увагу, що у банківському протоколі про оплату, зокрема в п.70, зазначено призначення платежу та посилання саме на проформу інвойс №KT-SGF03 від 18.11.2023 року.

Оскільки 17.01.2024 року на часткове відвантаження товару по проформі інвойс №KTSGF03 від 18.11.2023 року продавцем товару було випущено комерційний інвойс №KTSGF003 та відповідну специфікацію до комерційного інвойсу на загальну суму 52085,59 доларів США, то залишок суми оплати за придбаний частково відвантажений товар становить 35094,42 доларів США. Відповідно до банківської платіжної інструкції №1086JBKLО3 від 07.03.2024 року та банківського протоколу №1086 від 07.03.2024 року до даної платіжної інструкції ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» було здійснено післяоплату залишку в сумі 35094,42 доларів США. У банківському протоколі про оплату №1086 від 07.03.2024 року також зазначено призначення платежу та посилання саме на комерційний інвойс №KT-SGF003 від 17.01.2024 року.

Вказаним спростовуються доводи митного органу про те, що платіжні документи мають розбіжності, не стосуються оплати за оцінюваний товар та не можуть підтвердити ціну, що була фактично сплачена за нього.

Стосовно посилань відповідача на те, що «рахунок на оплату транспортних витрат від 22.03.2024 №2110 містить відомості про вартість залізничного перевезення по маршруту Гданськ пункт/пропуску Ізов- Грубешов (код 49.20 за ДК016:2010). Разом з тим, згідно із даними накладних УМВС №08817 та №08818 від 26.03.2024 року партія товару (174800 кг) за межами митного кордону України перевозилася залізницею зі станції Славков, а не з м.Гданськ. Транспортний перевізний документ, на підставі якого товар переміщувався на ділянці шляху Гданськ-Славков, не наданий. Подані документи також не містять даних про вартість такого перевезення.».

Як видно з матеріалів справи, товар було доставлено з м.Пенанг (Малайзія) на територію України до м.Бердичева транспортною компанією ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» згідно договору надання транспортно-експедиторського обслуговування №ПП045/22-11 від 21.11.2022 року та заявки від 05.01.2024 року №FW1962024.

Згідно інформаційної довідки від 18.04.2024 року №1804/3, виданої ПП «ФЕРСТ ВЕЙ», контейнери в кількості 7 одиниць за коносаментом №PЕNSE24000023 були завантажені на судно у місті PENANG (Малайзія) та прибули у порт Гданськ (Польща). Після вивантаження в порт, контейнери були завантажені на з/д платформи та прибули на станцію Славкув (Польща), де були перевантажені на українські платформи. Далі вони прямували до станції Клевань через кордон України (Ізов, Польща/Грубешов, Україна).

При цьому, у рахунку №2110 від 22.03.2024 року та акті надання послуг №704 від 23.04.2024 року містяться відомості щодо міжнародного перевезення та транспортно-експедиційного обслуговування семи контейнерів з м.Пенанг (Малайзія) до Клевань, Україна. А у виставленому ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» рахунку на оплату №2414 від 23.04.2024 року та акті надання послуг №770 від 23.04.2024 року вказано вартість за послугу з перевезення та транспортно-експедиційного обслуговування семи контейнерів на території України.

Водночас суд враховує, що Митним кодексом України не визначено вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи, договір тощо), а тому надані позивачем вищеописані документи, на думку суду, є належними та допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Стосовно посилань відповідача на те, що «відповідно до п.2 договору надання транспортно-експедиторського обслуговування №ПП045/22-11 від 21.11.2022 року послуги з перевезення надаються на підставі заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг або додаткової угоди до договору, в якій вказуються вид послуги, найменування вантажу, відправник, отримувач тощо. Заявка на транспортно-експедиційні послуги від 05.01.2024 року №FW1962024 містить інформацію про комплекс робіт що стосується лише організації морського перевезення вартістю 6180,40 доларів США за контейнер. Вартість міжнародного морського перевезення та перевезення товару залізницею (не обумовлено в заявці) одного контейнера у довідці про транспортні витрати від 15.03.2024 року №1503/1 та рахунку на оплату транспортних витрат від 22.03.2024 року №2110 є меншою за зазначену вище суму. Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Додатково надана довідка про транспортні витрати від 16.04.2024 № 1604/1 стосується перевезення товару на маршруті PENANG, Малайзія-Клевань, Україна, що суперечить комплексу робіт, зазначеним у заявці на транспортно-експедиційні послуги від 05.01.2024 року №FW1962024 та вартості перевезення.».

Суд встановив, що товар було доставлено з м.Пенанг (Малайзія) на територію України до м.Бердичева транспортною компанією ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» згідно договору надання транспортно-експедиторського обслуговування №ПП045/22-11 від 21.11.2022 року та заявки від 05.01.2024 року №FW1962024.

Позивачем до митного оформлення було надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» та документи, що підтверджують вартість перевезення товару. Такі документи не містять розбіжностей і у повній мірі дають змогу визначити, який товар перевозився, за яким маршрутом, хто здійснював перевезення, вартість транспортних витрат, заявлених декларантом для митного оформлення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Згідно зі ст.5 цього ж Закону, експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Підпунктом 2.1.3 розділу 2 договору надання транспортно-експедиторського обслуговування №ПП045/22-11 від 21.11.2022 року передбачено, що експедитор має право укладати від свого імені або від імені клієнта та за рахунок клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та додаткові роботи та послуги, передбачені заявкою.

Таким чином, експедитор має право залучати третіх осіб для виконання послуг перевезення для клієнта, що також передбачено умовами договору №ПП045/22-11 від 21.11.2022 року, наданого позивачем відповідачу при митному оформленні товарів. При цьому, експедитор залишається відповідальним перед клієнтом за дії та недогляд таких залучених третіх осіб.

Відповідачем не досліджено дану обставину та здійснено хибні висновки щодо наявності розбіжностей у поданих позивачем документах.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Як наслідок, доводи відповідача про недотримання позивачем положень чинного законодавства при формуванні митної вартості ввезених товарів є необґрунтованими.

Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товарів за резервним методом, суд враховує, що законодавцем встановлено чіткий алгоритм, яким повинен керуватись митний орган при виборі методу визначення митної вартості товару, зокрема кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як видно з матеріалів справи, джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація №24UA75U2 від 19.02.2024 року.

Втім, суд враховує, що сама лише інформація з бази даних відповідача про митну декларацію, яка була взята ним за основу при коригуванні митної вартості ввезеного позивачем товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

Відповідно до висновків Верховного Суду, наявність в базі даних митного органу інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі №814/2659/16, від 21.08.2018 року по справі №804/7845/17, від 07.12.2018 року по справі №809/4367/15).

З аналізу положень ч.2 ст.55 МК України слідує, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини того, що митний орган застосовував чи намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару, які передують резервному, відповідачем не надано обґрунтувань неможливості застосування таких методів.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 року у справі №1.380.2019.006247, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Беручи до уваги те, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1 від 17.04.2024 року, №UA101020/2024/000015/1 від 18.04.2024 року та №UA101000/2024/000128/2 від 22.04.2024 року є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує їх неоднозначне трактування, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати. Разом з тим, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006645, №UA101020/2024/006652 та №UA101020/2024/006668 є похідними від рішень про коригування митної вартості, а тому також підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 139, 72-77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000121/1 від 17.04.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006645.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000015/1 від 18.04.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006652.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000128/2 від 22.04.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006668.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці (місцезнаходження: вул.Перемоги, 25, м.Житомир, 10003; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» (місцезнаходження: вул.Джерельна,38, м.Львів, 79007; ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, у розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.