Справа № 520/19242/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 р. Справа № 520/19242/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024, (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) по справі № 520/19242/24

за позовом ОСОБА_1

до Національної академії Національної гвардії України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2024 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Національної академії Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 на час звільнення 08 лютого 2024 року, добових виплат за час перебування у відрядженні за період часу з 27 березня 2022 року по 30 червня 2023 року, що становить 460 дні;

- зобов`язати виплатити та стягнути з Національної академії Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 заборгованість із виплати добових за час перебування у відрядженні за період часу з 27 березня 2022 року по 30 червня 2023 року, що становить 460 дні із розрахунку 300 грн, за кожен день у розмірі 138 000,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 позов залишено без руху.

Позивачу надано 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку.

14.08.2024 на виконання вимог ухвали суду, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої послався на те, що він був звільнений 08.02.2024 та лише 03.04.2024 дізнався про те, що у відповідача є заборгованість по виплатам, а тому вважає, що саме з цієї дати має обраховуватись строк звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 позов повернуто позивачу.

Повертаючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою та відсутність обґрунтованих підстав для його поновлення. Судом першої інстанції застосовано тримісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України, в редакції Закону України № 2352-IX від 01 липня 2022 року, який набрав чинності з 19 липня 2022 року.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції проявлено надмірний формалізм у підході до розгляду справи та помилково не застосовано ст. 238 КЗпП України, невірно та не повно встановлено фактичні обставини справи, які свідчать про поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом.

Вказує, що строк звернення до суду з цим позовом пропущено з поважних підстав, оскільки ним вживались заходи досудового врегулювання спору. Зокрема, позивач перебував за місцем тимчасового розташування відповідача та про наказ Командувача Національної гвардії України про звільнення він дізнався вже після звільнення 08.02.2024, вважав, що перебуває й надалі у відрядженні до часу свого прибуття із відрядження 05.02.2024 до м. Харків - місця дислокації Національної академії Національної гвардії України, з метою переведення до нового місця служби - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не отримавши повного розрахунку при звільненні, позивач в межах тримісячного строку 02.04.2024 звернувся до відповідача із заявою про виплату добових коштів за час перебування у відрядженні, у відповідь на яку йому відмовлено.

Також позивач вказує, що із заявою про вирішення спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні він звернувся у тримісячний строк з дня одержання ним 03.06.2024 відповіді від відповідача на заяву позивача від 02.04.2024 року щодо виплати йому добових.

Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі - відповідач) не скористався своїм правом на подання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Керуючись ч. 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень ст. 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом із тим, такі правовідносини регулюються ст. 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення ст. 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 233 КЗпП України (в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, який набрав чинності з 19.07.2022 року) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст. 116 КЗпП України).

Судом встановлено, що позивача 08.02.2024 виключено за списків особового складу та одержано ним письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, що свідчить про обізнаність його про розмір виплаченого грошового забезпечення.

Доводи апелянта щодо необхідності відліковувати строк звернення до суду з дня отримання листа відповідача від 10.05.2024 року є безпідставними, адже отримання позивачем листа у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого сторона позивача повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли сторона позивача почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Також колегія суддів зазначає, що звернення позивача до Національної академії Національної гвардії України не є досудовим врегулюванням спору і очікування відповіді не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим варто зазначити, що під час проходження служби позивачу було відомо про не виплату коштів за службові відрядження, зокрема за період 27.03.2022 по 30.06.2023, він мав можливість звернутися до відповідача за отриманням інформації про підстави їх не виплати та розмір , тобто проявити належну зацікавленість.

Колегія суддів наголошує, що в будь-якому випадку, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування (постанова Верховного Суду від 02.12.2021 у справі №640/20314/20).

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином. Проте, позивач, пропустивши строк звернення до суду, не наводить жодних причин пропуску строку звернення до суду, які були об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду позивачем не надано.

За ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (ст. 116), минуло не більше одного року.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Колегія суддів зауважує, що повернення позовної заяви не позбавляє сторону права повторного звернення із позовною заявою, в порядку встановленому законом.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 28.04.2022 року у справі №640/18424/20, яка в силу ч.5 ст. 242 КАС України, враховується судом.

З огляду на викладене, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що судом ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, законне і обґрунтоване, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 520/19242/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій