Справа № 700/457/24
Суддя: Чорненька О. І.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/457/24
Провадження № 2-а/700/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною та скасування постанови №171 від 01 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабенко Р.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП від 01.05.2024 № 171 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Так, позивач вказує, що 01.05.2024 відповідно до постанови №171 позивача притягнуто до відповідальності, проте правопорушення не скоював, вину не визнає.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що на думку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач не повідомляв особисто протягом 14 років про фактичне місце проживання, місце роботи, навчання, сімейний стан, наявність права на відстрочку, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правила військового обліку п.п.3,8,10 п.1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, на підставі чого в його діяї наявний склад правопорушення передбачений ч.2 ст.210 КУпАП. В обгрунтування протоколу надано рапорт підполковника ОСОБА_2 в якому вказано що позивач в останнє звіряв власні персональні дані з обліковими даними РТЦК та СП 16.11.2010 року, медичний огляд проходив у 2010 році, що унеможливило встановлення його фактичного місця проживання та вручення повістки для уточнення облікових даних і проходження ВЛК.

На підставі цього, був складений протокол про адміністративне правопорушення №171 від 01.05.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 не поновлював військово-облікові дані, не проходив військово-лікарську комісію та вчасно не з`явився для з`ясування військово-облікових та персональних даних під час дії режиму воєнного стану.

Позивач із вказаною постановою не погоджується та вважає її незаконною, необгрунтованою, винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню оскільки на нього не поширюється дія нормативних актів, які порушені позивачем, що зазначені в оскаржуваній постанові та матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він є "призовником", "військовозобязаним" чи " резервістом".

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі в зв`язку з тим, що позивач є особою, яка підлягає взяттю на військовий облік і на яку розповсюджуються вимоги ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу», а отже і настає відповідальність за ч.2 ст.210 КУпАП.

09.07.2024 позивачем направлено відповідь на відзив в якому позивач зазначив, що відповідно до п.п.10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487(набрав чинності 05.01.2023року), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних(міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки. Обов`язок звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними: районних (міських) територіальних центрів комплектування тасоціальної підтримки; був впроваджений з прийняттям вищевказаних Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме з 05.01.2023 року, та до прийняття цих Правил у позивача, як військовозобов`язаного, був відсутній такий обов`язок. Відтак, позивач вважає, що позивачем не порушено вимогп.п.10 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки з моменту вступу в законну силу вищевказаних Правил, п`ятирічний строк, протягом якого позивач зобов`язаний здійснити звірку власних персональних даних з обліковими даними районних (міських) територіальних центрівкомплектування та соціальної підтримки, не минув. Також, в зв`язку з тим, що на стягнення за постановою ТЦК перебуваає на виконанні у Лисянському відділі ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заявив клопотання про залучення в якості третьої особи зазначений відділ виконавчої служби.

В судовому засіданні клопотання представника позивача про залучення третьої особи Лисянський відділ ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) судом розглянуто та відмовлено у його задоволенні.

04.09.2024 через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Бабенка Р.В., про заміну неналежного відповідача на належного, в якій представник позивача зазначив, що під час підготовки до розгляду справи по суті з`ясувалось, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не є самостійною юридичною особою, а є підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зважаючи на викладене, просить замінити неналежного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 на належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 04.09.2024 зазначене клопотання представника позивача, адвоката Бабенка Р.В. задоволено частково, залучено співвідповідача у справі - ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Розгляд справи №700/457/24 відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України розпочато спочатку. Судове засідання відкладено до 11 години 00 хвилин 25 вересня 2024 року.

У судовому засіданні, призначеному на 16.10.2024 Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. ІНФОРМАЦІЯ_5 на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, розгляд справи здійснювати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 01.05.2024 року в селищі Лисянка, начальником відділення обліку мобілізаційної роботи 2-го відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 був складений Протокол №171 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постановою №171 за справою про адміністративне правопорушення від 01.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 гривень.

Судом взято до уваги те, що ч.1 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 2 ст.210 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом 11 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до п.п.10 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487(набрав чинності 05.01.2023 року), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Суд зазначає, що обов`язок звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, був впроваджений з прийняттям вищевказаних «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме з 05.01.2023 року, та до прийняття цих Правил у позивача, як військовозобов`язаного, був відсутній такий обов`язок. Відтак, суд вважає, що позивачем не порушено вимог п.п.10 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», оскільки з моменту вступу в законну силу вищевказаних Правил, п`ятирічний строк, протягом якого позивач зобов`язаний здійснити звірку власних персональних даних з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, не минув.

Окрім того, з поснень позивача в судовому засіданні судом встановлено, що жодних повісток чи викликів до районного відділу ТЦК позивач не отримував, що також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Позивач має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що доводиться його паспортом громадянина України та підтверджено ним в судовому засіанні, що не позбавляло можливості районний відділ ТЦК офіційно направити повістку позивачу для явки та уточнення облікових даних на адресу його реєсрації.

З протоколу про адміністративне правопорушення №171 від 01.05.2024 судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не містить дати вчинення адміністартивного правопорушення, що унеможливлює з`ясувати чи не закінчився строк накладення адміністративного стягнення, який визначений ст. 38 КУпАП.

Згідно із вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією Українита законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні жодні належні докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, суд дійшов до висновку, що постанова підлягає до скасування.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, та винність позивача у його вчиненні, а тому оскражувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. Враховуючи, що постанову по справі про адміністративне правопорушення №171 від 01.05.2024 винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , то відповідачем у вказаній справі є ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 є неналежним відповідачем, а отже позов підлягає до часткового задоволення щодо відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 20, 44, 47, 77, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною та скасування постанови №171 від 01 травня 2024 року - задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 №171 від 01.05.2024 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП у виді штрафу в сумі 1700,00 грн визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , адреса місцязнаходження: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код РНОКПП НОМЕР_3 витрат по сплаті судового збору в сумі 605,50 (шістсот п`ять гривень) 50 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 жовтня 2024 року.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , засоби зв`язку: НОМЕР_4 ;

представник позивача: адвокат Бабенко Руслан Володимирович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №502 від 31.08.2012р., ордер на надання правничої(правової) допомоги №1085671 від 10.05.2024, адреса: 20202, вул.Благовісна, 68 м.Звенигородка Черкаської області, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , адреса місцязнаходження: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА