Справа № 640/20411/22
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 жовтня 2024 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Чаку Є.В.,
суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
за участю секретаря Дудин А.С.
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
Акціонерне товариство «Магістральні газопроводи України» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України") звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу від 15.09.2022 № 3112 «Про нарахування пені Акціонерному товариству «Магістральні газопроводи України».
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 10 січня 2024 року відмовив у задоволенні позову.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено у повному обсязі.
23 вересня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги.
Розглянувши вказану заяву та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
За умовами п.4.2, 4.3 вказаного Договору ціна договору складається з гонорару виконавця та витрат на відрядження працівників виконавця (витрат на проїзд та проживання). Фактична сума гонорару виконавця та його співвиконавців розраховується на основі усередненої погодинної ставки, яка становить не більше 9260 грн. за кожну годину надання послуг без ПДВ.
У звіті про надані послуги за період з 01.01.2024 по 31.01.2024 вказано:
У Акті приймання-передачі адвокатських послуг від 21.03.2024 вказано загальну вартість наданих послуг, а саме 182312,50 грн.
Крім того згідно Звіту про надані послуги за період з 01.09.2024 по 18.09.2024 та Акту приймання -передачі адвокатських послуг від 20.09.2024 - адвокатом Ковальчук В. було надано наступні послуги:
-дорога до ШААС з метою прийняття участі в судовому засіданні (витрачено часу 0,25 годин, вартість послуги - 2625 грн.);
- очікування і участь у судовому засіданні 18.09.2024 в ШААС (витрачено часу 0,67 годин, вартість послуги - 7035 грн.).
Загальна вартість наданих адвокатом Ковальчук В. послуг становить 29 295,00 грн.
Міністерством економіки України було подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому зазначено, що дану справу неможливо віднести до складної, а тому вартість апеляційної скарги у розмірі 220095 грн. є суттєво завищеною та не може бути обґрунтована рейтингом адвокатського об`єднання. Заявлена до стягнення вартість послуг адвоката не відповідає вимогам співмірності, що визначені частиною п`ятою ст. 134 КАС України. Мінекономіки вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат позивача на правничу допомогу повинен бути зменшено максимально до 6 000 грн.
Колегія суддів зазначає, що у постанові від 16.06.2020 року Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення відповідача, колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування позивачу всіх його витрат на оплату послуг адвоката з огляду на таке.
Так, у судовому засіданні адвокат позивача пояснив, що у наданні правової допомоги та підготовки апеляційної скарги приймали участь декілька адвокатів Адвокатського об`єднання, зокрема керуючий партнер Шкелебей О. , адвокат Бісик Я., адвокат Головатюк В., адвокат Ковальчук В.
Проте, колегія суддів зазначає, що перелік адвокатів-учасників Об`єднання, які приймали участь у написанні апеляційної скарги та наданні правової допомоги, а також погодинні ставки вказаних осіб у Договорі про надання правової допомоги не вказані.
Також, у Актах приймання-передачі наданих юридичних послуг/правничої допомоги зазначено перелік наданих послуг, проте не зазначено детальний опис витраченого часу на надання тієї чи іншої послуги.
Щодо послуг, які були надані керуючим партнером Шкелебей О., колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів зазначає, що вказані вище послуги взагалі не підтверджені жодними доказами.
Щодо послуг, які були надані адвокатом Бісик Я., колегія суддів зазначає наступне.
Проте, жодних доказів на підтвердження факту витрати саме такої кількості часу на надання вказаних послуг представником позивача до суду надано не було.
З матеріалів справи вбачається, що до ухвалення рішення судом першої інстанції ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" було укладено договір з Адвокатським об`єднанням "Есквайрс".
Адвокатом Головатюком В. у грудні 2023 році було подано до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
У січні 2024 року адвокатом Бісик Я. також було подано до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
Вказані обставини, на переконання колегії суддів свідчать про те, що адвокати Адвокатського об`єднання "Есквайрс" станом на час написання апеляційної скарги були обізнані про спірні правовідносини та мали можливість завчасно ознайомитись з матеріалами справи, а тому зазначені відомості щодо значної витрати часу на повторне вивчення вказаних питань та написання апеляційної скарги є необґрунтованими.
Також дослідивши зміст апеляційної скарги, яка викладена на 20 сторінках, колегія суддів встановила, що доводи наведені у останній фактично дублюють доводи зазначені у позовній заяві. Крім цього, варто звернути увагу на те, що наведена апеляційна скарга складена на 20 аркушах, з яких на аркушах 1, 2 викладено реквізити сторін та опис судового рішення першої інстанції, ухваленого за наслідками розгляду цієї справи, на аркушах 3, 4 викладно опис обставин справи, встановлених судом першої інстанції, на аркуші 17 викладено клопотання про заміну позивача, яке заявлялось у суді першої інстанції. На аркуші 18-24 наведено розрахунок судових витрат, а також попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, перелік додатків, доданих до апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги, викладені на аркушах 5-17, переважно дублюють зміст оскаржуваного судового рішення та позовної заяви.
За таких підстав визначена вартість вищенаведених наданих послуг адвокатом в загальній сумі 158812,50 грн. (18,15 годин) не відповідає критерію розумної необхідності.
Стосовно послуг наданих позивачу адвокатом Ковальчук В., колегія суддів зазначає наступне.
По -перше зі змісту звіту про надані послуги та акту не вбачається, які конкретні дії вчинено адвокатом під час підготовки до судового засідання.
По-друге до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження витраченого часу на дорогу до ШААС з метою прийняття участі в судовому засіданні (витрачено часу 0,25 годин, вартість послуги - 2625 грн.)
Стосовно витраченого часу на очікування та участь у судовому засіданні 18.09.2024 в ШААС, колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024 було призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 18.09.2024 об 11:30.
Згідно Протоколу судового засідання розгляд справи розпочато 18.09.2024 об 11:40 та закінчено о 12:05.
Колегія суддів зазначає, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.
З огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.
З урахуванням наведеного, час який адвокат Ковальчук В. витратив на очікування судового засідання і для участі у судовому засіданні 18.09.2024 сумарно складає 35 хв, а не 67 хв, як про це зазначено адвокатом.
Окремо колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту Договору вбачається, що вартість послуг, складається з гонорару виконавця та витрат на відрядження працівників виконавця (витрат на проїзд та проживання). Сума гонорару виконавця та його співвиконавців розраховується на основі усередненої погодинної ставки, яка становить не більше 9260 грн. за кожну годину надання послуг без ПДВ.
За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді апеляційної інстанції та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.
З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, колегія суддів враховує, що під час розгляду даної справи в судах позиція позивача не змінювалася.
Колегія суддів бере до уваги, що, доводи представника позивача у апеляційному суді були побудовані на аналогічних доводах позовної заяви. У зв`язку з наведеним колегія суддів не вбачає розумної потреби у таких витратах для цієї справи, не вважає, що вони відповідають критерію необхідності. Таким чином, не можна погодитися із доводами представника позивача про необхідність належної підготовки правової позиції, яка потребувала комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин.
У свою чергу, вибір ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" юридичної фірми, яка представлятиме його інтереси, жодним чином не може бути критерієм для оцінки можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначене є правом сторін, яким вони вільно можуть розпоряджатися на власний розсуд.
Керуючись ст. 134, 252 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.
Головуючий суддя: Є.В. Чаку
Судді: А.Ю. Коротких