Справа № 160/20245/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Відповідача - Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, щодо необ`єктивного проведення службового розслідування з приводу події, яка мала місце 08.04.2024 року о 12 годині 24 - 28 хвилин на блокпосту «Миколаївське шосе»;
- скасувати «Висновок службового розслідування, проведеного з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (далі - ВМАЗ) полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП) капітана поліції Волкова Ігоря Вікторовича, зареєстрованої 17.04.2024 за №905вн/41/19/1-2024, що мають ознаки дисциплінарного проступку в діях інспектора взводу №3 роти №1 батальйону №2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 та інспектора взводу №3 роти №1 батальйону №2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , які 08.04.2024 під час несення служби вчинили між собою конфлікт, що привів до дій, спрямованих на порушення публічної безпеки і порядку» від 17.05.2024 року;
- скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №315 від 10.06.2024 року;
- скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1307 о/с від 09.07.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивача звільнено зі служби з Національної поліції на підставі висновку службового розслідування, проведеного за фактом порушення позивачем службової дисципліни. Втім, позивач вказує, що оскаржувані накази прийняті необґрунтовано та безпідставно, оскільки, як зазначає позивач, конфлікт, що мав місце 08.04.2024 року між позивачем та ОСОБА_2 , суспільного резонансу не спричинив та не підірвав довіру та авторитет органів поліції та їх працівників в очах громадськості. Представник позивача вважає, що в діях позивача відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку.
29.07.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування наказу залишено без руху.
Для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви позивачу необхідно було надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку.
На виконання вимог ухвали суду, 08.08.2024 року представником позивача на усунення недоліків позовної заяви надано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
26.08.2024 року на адресу суду від відповідача Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що 08.04.2024 позивач під час несення служби, вчинив дисциплінарний проступок, який виразився у порушенні вимог Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, пунктів 1-3 частини першої статті 23 та частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 5, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», підпункту 6 пункту 10 розділу І Інструкції, абзаців 2, 3, 4, 11 пункту 1, пункту 3 розділу II, абзаців 1, 2 пункту 3 розділу IV Правил, абзацу другого пункту 8 розділу І Правил носіння однострою поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 серпня 2017 року № 718, підпунктів 1,10 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про затвердження посадових інструкцій» від 15 серпня 2018 року № 3738, а саме будучи учасником конфлікту, сприяв його розширенню, припинив виконання службових повноважень із забезпечення публічної безпеки та порядку, використовував ненормативну лексику, не дотримувався субординації, принижував честь та гідність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та безпідставно спрямував в бік опонента отриману ним автоматичну зброю, чим вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки начальника ВКЗ ППП в місті Кривий Ріг в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 24.04.2024 року, ОСОБА_1 був прийнятий на службу в поліцію з 03.04.2017 року. З 04.12.2019 року проходить службу на посаді інспектора взводу №3 роти №1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управлінню патрульної поліції Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
17.04.2024 року до ВМАЗ ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшла доповідна записка інспектора ВМАЗ ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції Волкова Ігоря Вікторовича, яка зареєстрована 17.04.2024 року за № 905вн/41/19/1-2024
У доповідній записці зазначено щодо виявлення ознак дисциплінарного проступку в діях інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 та інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , які виразились в тому, що 08.04.2024 року під час несення служби останні вчинили між собою конфлікт, що привів до дій, спрямованих на порушення публічної безпеки і порядку - призначено службове розслідування у формі письмового провадження.
На підставі доповідної записки інспектора ВМАЗ ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції Волкова Ігоря Вікторовича від 17.04.2024 року за № 905вн/41/19/1-2024, наказом начальника Управління ПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.04.2024 року за №207 «По призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію.
Наказом начальника Управління ПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.05.2024 року за №227 «Про продовження проведення службового розслідування», продовжено термін службового розслідування на п`ятнадцять днів.
В межах службового розслідування щодо ОСОБА_1 отримано службову характеристику від 24.04.2024 року, відповідно до якої останній зарекомендував себе як посередній, безініціативний робітник, який має проблеми з дисципліною та не має почуття особистої відповідальності за доручену справу. При виконанні вказівок командирів допускає недбайливість. Вимог законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України дотримується частково. Недотримуючись професійної та службової етики, допускає грубі порушення транспортної та службової дисципліни, мав неодноразові зауваження від керівництва. На критику в свою адресу не реагує, не робить належні висновки. Неналежне виконання службової дисципліни, свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.
09.05.2024 року, в межах службового розслідування, ОСОБА_1 надано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що 08.04.2024 року ОСОБА_1 ніс службу на блокпосту «Миколаївське шосе» разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
ОСОБА_1 вказав, що з ОСОБА_2 у нього виник конфлікт, причину конфлікту не пам`ятає.
ОСОБА_1 вказав, що з ОСОБА_2 він раніше підтримував дружні відносини.
ОСОБА_1 вказав, що 08.04.2024 року під час конфлікту спілкувався по мобільному телефону з інспектором взводу №3 роти №1 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг Управлінню патрульної поліції Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 Про конфлікт, який відбувся 08.04.2024 року нікому не повідомляв.
За наслідками службового розслідування, дисциплінарна комісія склала висновок віл 17.05.2024 року, яким встановила наступне.
Відповідно до відомостей журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП (№ 492 н/т від 03.09.2021) 08.04.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пройшли цільовий інструктаж щодо заходів безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю і дотриманні заходів безпеки під час виконання службових обов`язків, що підтверджено їх особистими підписами у вищевказаному журналі. Особа, яка провела інструктаж: заступник командира батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП майор поліції ОСОБА_5 .
В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією були переглянуті відеозаписи зі службових портативних відеореєстраторів №№ 475170, 475172, 475173, якими працівники наряду поліції «Буран-БП2» користувалися за подією, що мала місце 08.04.2024. (Вказаний відеозапис надано відповідачем до матеріалів справи).
Зокрема, переглядом відеозапису с1ір-0 (12:24:18 - 12:28:46) з відереєстратора № 475170, який знаходився у користуванні ОСОБА_1 , встановлено, що поліцейські ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 знаходяться у бліндажі на блокпосту «Миколаївське шосе». В цей час ОСОБА_1 спілкується по мобільному телефону та звертається до ОСОБА_2 . Останній, знаходячись без автоматичної вогнепальної зброї, в свою чергу підходить до ОСОБА_1 і починає розмовляти нецензурною лайкою. Згодом між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 починається сварка з використанням нецензурної лайки в адресу один одного. В цей час ОСОБА_6 знаходиться на місці події, проте не приймає участі у конфлікті. ОСОБА_1 продовжуючи спілкуватись по телефону, відходить від бліндажу та стає вздовж дороги, виконуючи службові обов`язки.
12:25:52 ОСОБА_2 , знаходячись без головного уборук та автоматичної зброї, виходить з бліндажу я міглою й швидко йде в бік ОСОБА_1 та б?є мітлою останнього. ОСОБА_1 та б?є мітлою останнього.
ОСОБА_1 плює на ОСОБА_2 та починає бігти від нього.
ОСОБА_2 біжить з мітлою вздовж автомобільної дороги за ОСОБА_1 та падає на землю. ОСОБА_1 каже: «Та тіхо, люді смотрят.». ОСОБА_2 відповідає: «Іді сюда». ОСОБА_1 відповідає: «Ти чо є...лся. Та подожді». ОСОБА_2 плює в бік ОСОБА_1 , який в свою чергу відповідає тим же. ОСОБА_2 каже: «Ти, що сука». ОСОБА_1 огли кладе на бетонний бордюр мобільний телефон та сигнальний диск, знімає автомат з положення «за спиною» і о 12:26:57 спрямовує ствол зброї в у бік ОСОБА_2 зі словами: «Тварь є...я. Я тебя сука щас застрелю на х. й отвечаю». ОСОБА_7 в свою чергу говорить: «Еще раз ти сука про меня будешь что-то говорить я тебя на х..й раз?е... шу».
В цей час повз працівників поліції проїжджають транспортні засоби. Працівники поліції, перекинувшись між собою ще декількома нецензурними словами, розійшлись. ОСОБА_2 пішов до бліндажу.
ОСОБА_1 продовжує спілкуватись по телефону і каже: «У нас «пі..лка. Я наберу позже». ОСОБА_1 одягає на себе автомат і йде до ОСОБА_2 , де знов продовжують конфлікт з використанням нецензурної лайки, шарпання та спричинення ударів руками один одному, незважаючи на обстановку та проїжджаючи автомобілі по дорозі. В цей час до конфліктуючих підбіг ОСОБА_6 , та почив заспокоювати поліцейських. Після втручання ОСОБА_6 конфлікт був припинений.
Дослідивши обставини конфлікту 08.04.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огли, дисциплінарна комісія дійшла наступних висновків, а саме:
- відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування визнати такими, що знайшли свого об`єктивного підтвердження;
- рекомендовано направити до Департаменту патрульної поліції клопотання, зокрема, щодо застосування до сержанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;
- за учинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, пунктів 1-3 частини першої статті 23 та частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 5, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», підпункту 6 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01 лютого 2016 року №70, абзаців 2, 3, 4, 11 пункту 1, пункту 3 розділу ІІ, абзаців 1, 2 пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, абзацу другого пункту 8 розділу І Правил носіння однострою поліцейських, затверджених наказом МВС від 19 серпня 2017 року №718, підпунктів 1, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про затвердження посадових інструкцій» від 15 серпня 2018 року №3738 на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, дисциплінарною комісією запропоновано застосувати до сержанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
На підставі висновків службового розслідування, начальником Управління ПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України складено Клопотання «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції» №6614/41/19/01-2024 від 17.05.2024 року, яким останній просить застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, зокрема, до сержанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту. Вказане клопотання направлено начальнику Департаменту патрульної поліції.
На підставі наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.06.2024 № 315 «Про застосування до працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень», начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України видано наказ від 09.07.2024 року № 1307 о/с, яким відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1 (0161725), інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, з 09.07.2024 року.
Відтак, не погодившись зі звільненням та прийнятим наказом в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».
Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:
- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).
Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", Про державну таємницю та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч. 3, ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, суд зазначає, що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось, саме у зв`язку з порушенням останнім службової дисципліни, що виявилось у порушенні вимог Присяги працівника поліції, Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.
Відповідач при визначенні виду дисциплінарного стягнення мав враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Суд звертає увагу, що оскаржуваний наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №315 від 10.06.2024 року в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, прийнятий за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком та затвердженого начальника Департаменту патрульної поліції від 17.05.2024 року, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення.
Установлені судом обставини справи, підтверджуються матеріалами справи, зокрема матеріалами службового розслідування.
Також, судом під час розгляду справи було переглянуто та досліджено відеоматеріали, а саме: відеозапису с1ір-0 з відереєстратора № 475170, який знаходився у користуванні ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29.12.2020 року у справі № 802/2046/18-а та у постанові Верховного суду від 16.10.2020 року у справі № 814/2622/13-а.
Дії позивача та обставини за яких їх було вчинено, що встановлені службовим розслідуванням, є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим.
Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
А, отже, суд вказує, що доводи позивача, що спірний наказ відповідача прийнятий всупереч вимогам чинного законодавства не заслуговують на увагу, оскільки спірним наказом застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, що передбачено частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту.
Крім того, суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а з подібними правовідносинами, якими визначено, що повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку голови НП України, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з восьми можливих видів дисциплінарних стягнень.
Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах службового розслідування та ґрунтується на самостійних правових підставах.
Аналогічного змісту підхід викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та від 02.10.2018 у справі №9901/454/18.
При цьому, суд наголошує, що позивачем під час службового розслідування надавались відповідні письмові пояснення, з яких не вбачається тих обставин, які вказані представником позивача, як підстави для визнання висновків службового розсування необ`єктивними.
Також, суд зауважує, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України щодо необ`єктивного проведення службового розслідування з приводу події, яка мала місце 08.04.2024 року о 12 годині 24 - 28 хвилин на блокпосту «Миколаївське шосе» та скасування Висновку службового розслідування є необґрунтованими та безпідставними, оскільки 1) службове розслідування було призначено у спосіб та порядок визначений чинним законодавством; 2) позивачем під час службового розслідування надавались відповідні пояснення з приводу події, яка мала місце 08.04.2024 року о 12 годині 24 - 28 хвилин на блокпосту «Миколаївське шосе» 3) під час складення висновків службового розслідування врахована відповідна службова характеристика позивача, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Вищевказане свідчить, що вищезазначені позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, а тому, суд доходить висновку про відмову в їх задоволенні.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський