Справа № 340/5447/21
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 жовтня 2024 року справа № 340/5447/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку письмового провадження заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Управління) про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2024 року Управління звернулося до суду зі заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Управління 2) виплачувати ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року основний розмір пенсії, не застосовуючи обмеження граничною величиною, та врахувавши правові висновки Кіровоградського окружного адміністративного суду у рішеннях від 20 грудня 2018 року у справі №1140/3241/18 та від 14 січня 2020 року у справі №340/3270/19.

Водночас зобов`язано Управління 2 доплатити ОСОБА_1 додаткові кошти за період 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше сплачених коштів (а.с.151-154).

У заяві зазначає, що боржник виконав рішення суду частково, нарахувавши пенсію.

Однак, виплата не здійснена.

Водночас зазначає, що боржник відмовляється сплатити заборгованість, яка нарахована на виконання рішення суду, посилаючись на припис нормативно-правового акту Уряду України.

Просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду з зобов`язання вчинити дії на стягнення коштів.

Управління 2 не надіслало заперечення на заяву.

ОСОБА_1 , представники Управління і Управління 2 до суду не з`явились, хоча про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином (а.с.168-173).

Відповідно до частини 2 статті 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення заяви з таких підстав.

Встановлені факти і обставини справи, що стали підставами звернення до суду.

Так, 10 грудня 2021 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі №340/5447/21, яким зобов`язано Управління 2 виплачувати ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року основний розмір пенсії, не застосовуючи обмеження граничною величиною, та врахувавши правові висновки Кіровоградського окружного адміністративного суду у рішеннях від 20 грудня 2018 року у справі №1140/3241/18 та від 14 січня 2020 року у справі №340/3270/19.

Водночас зобов`язано Управління 2 доплатити ОСОБА_1 додаткові кошти за період 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше сплачених коштів (а.с.68-74).

Судове рішення набрало законної сили 06 липня 2022 року (а.с.111-113).

Боржник перерахував пенсію, обчисливши борг в сумі 101041,62 грн, починаючи з 01 квітня 2019 року по 28 лютого 2022 року (а.с.161-163).

Кошти у сумі 499,64 грн виплачені у січні 2022 року.

Управління 2 повідомило, що нарахувало кошти відповідно до рішення суду, а питання виплати відноситься до компетенції Пенсійного фонду України (а.с.161-162).

Виконавче провадження відкрито 14 вересня 2023 року (а.с.160).

Управління звернулося до суду зі заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду 07 жовтня 2024 року (а.с.151-154).

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, відповідно до приписів частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже, зі заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення може звернутися державний виконавець у випадках, які встановлені законом.

Такий випадок передбачено приписами статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01 січня 2013 року (далі Закон).

Цією нормою права встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, таке звернення до суду обов`язок державного виконавця, який виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Виконання згаданого обов`язку не пов`язане з наявністю інших причин.

У даному випадку пенсія підпадає під поняття «майно», рішення суду, яке виконував державний виконавець, носить зобов`язальний характер стосовно державного органу, стягувач не чинив перешкод, звернення до суду мало місце з дотриманням строку, що встановлений приписами статті 7 Закону.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що заяву Управління належить розглянути по суті.

Суд зобов`язав Управління 2 виплачувати ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року основний розмір пенсії, не застосовуючи обмеження граничною величиною, та врахувавши правові висновки Кіровоградського окружного адміністративного суду у рішеннях від 20 грудня 2018 року у справі №1140/3241/18 та від 14 січня 2020 року у справі №340/3270/19.

Водночас зобов`язано Управління 2 доплатити ОСОБА_1 додаткові кошти за період 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше сплачених коштів.

Суд не встановлював часткові розміри і періодичність сплати заборгованості.

Тому кошти мають бути сплачені Управлінням 2 одним або декількома платежами упродовж короткого періоду часу після набрання рішенням суду законної сили (упродовж декількох днів).

Управління 2, вважаючи себе таким, що втратило повноваження стосовно виплати коштів, не звернулося до суду зі заявою про зміну сторони виконавчого провадження в частині виплати коштів.

Тому залишається єдиним боржником у виконавчому провадженні.

Отже, заяву Управління належить задовільнити.

Водночас суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Отже, стягнення коштів може відбутись лише за рахунок коштів Державного бюджету України, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату поточних платежів.

Виконання рішення суду буде мати пріоритет, бо мова йде про виплату пенсії минулих періодів.

Виконання рішення суду у такий спосіб буде спонукати виконавчу владу виділити додаткові кошти для виплати поточних платежів.

Правовий висновок суду не узгоджується з правовим висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у подібній справі, який міститься у постанові від 10 липня 2018 року (справа №490/9519/16-а).

Верховний Суд зробив висновок, що, змінивши спосіб виконання постанови із зобов`язання виплатити кошти на їх стягнення, буде змінено постанову по суті, з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Суд не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Так, зобов`язання виплатити кошти і стягнення коштів способи захисту одного і того ж порушеного права.

Цим правом є право особи на отримання коштів.

Зміна способу захисту порушеного права на стадії виконання рішення суду не доводить вихід за межі позовних вимог у тому обсязі, котрий дозволено робити суду відповідно до приписів частини 2 статті 9 КАС України.

Більше того, до зміни способу порядку виконання рішення суду зобов`язують приписи статті 7 Закону.

Ініціатором зміни є держава в особі держаного виконавця.

Рішенням суду вирішено спір ОСОБА_1 з державою в особі Управління 2.

Верховний Суд, приймаючи згадану постанову, не аналізував приписи статті 7 Закону, яка встановлює особливості виконання рішення зобов`язального характеру, боржниками в яких є держава або її орган.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд переконаний, що під поняттям «суд має враховувати» треба розуміти ознайомлення та осмислення.

У разі непогодження з висновком Верховного Суду, яке ґрунтується на аналізі норм права, котрі не враховувались ним, суд вправі прийняти інше рішення, детально пояснивши мотиви незгоди.

Цим правом суд і скористався.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Задовільнити заяву.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №340/5447/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання перерахувати пенсію і доплатити кошти на стягнення коштів у сумі 100541,98 грн за період з 01 квітня 2019 року по 28 лютого 2022 року за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ