Справа № 240/9996/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/9996/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Житомирській області у не наданні позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п."е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оформлену листом від 03.04.2024 №9239-6784/3-02/8-0600/24;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області призначити та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.08.2023 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Він звернувся до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, однак у задоволенні заяви відмовлено. Позивач вважає відмову протиправною, просить позов задовольнити.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк та в порядку, визначеному ст.152, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із безпідставністю. Вказує, що страховий стаж позивача, набутий в державних та комунальних закладах освіти, що передбачені Переліком № 909, на дату досягнення пенсійного віку становить 34 роки 11 місяців 17 днів. Водночас особам, у яких страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е""ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", становить менше 35 років, грошова допомога у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону не призначається.

У період із 07.06.2024 по 11.07.2024 та із 02.09.2024 по 16.09.2024, 07.10.2024 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 02.08.2023 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

05.03.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення та виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 03.04.2024 №9239-6784/3-02/8-0600/24 відповідач відмовив позивачу у призначені та виплаті грошової допомоги, посилаючись на те, що страховий стаж, який було нараховано позивачу в державних та комунальних закладах освіти, що передбачені Переліком № 909, на дату досягнення пенсійного віку, який становить 34 роки 11 місяців 17 днів, тобто менше 35 років, і грошова допомога у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону не призначається.

08.04.2024 позивач повторно звернувся з листом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив переглянути його трудовий стаж за період з 01.09.1987 по 31.08.1989 згідно наданих довідок з Комунальної установи "Трудовий архів" Андрушівської міської ради від 29 лютого 2024 року №159 та від 29 лютого 2024 року №160, де значиться, що за період вересень 1987 року липень 1989 року позивач працював вчителем в Андрушівській середній школі №1 та включити його до страхового стажу для виплати 10 (десяти) призначених пенсій як працівнику освіти.

Листом №12536-10170/З-02/8-0600/24 від 07.05.2024 відповідач надав відповідь на лист позивача від 08.04.2024, в якому зазначає, що страховий стаж позивача становить 34 роки 11 місяців 17 днів, до даного страхового стажу не включено період роботи з 01.09.1987 по 31.08.1989 завідуючого районною фільмотекою (запис №8-9 трудової книжки НОМЕР_1 від 13.07.1981 та довідки від 22.08.2023 №912, №916, видані Комунальною установою "Трудовий архів" Андрушівської міської ради), оскільки дана посада не передбачена переліком №909.

Вважаючи, що право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV порушене відповідачем, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Положеннями ст.8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1191 цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років"; переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-IV, станом на день її призначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу наведених норм права вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Правову позицію щодо права особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій також висловив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 по справі №234/13835/17, в якій зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, слугувала відсутність у нього необхідного страхового стажу роботи на посадах в закладах та установах освіти державної або комунальної форми власності, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому відповідачем не враховано до даного стажу період роботи позивача 01.09.1987 по 31.08.1989 на посаді завідуючого районною фільмотекою (запис №8-9 трудової книжки НОМЕР_1 від 13.07.1981 та довідки від 22.08.2023 №912, №916 видані Комунальною установою "Трудовий архів" Андрушівської міської ради), оскільки дана посада не передбачена переліком №909.

В свою чергу позивач вказує, що в період з 01.09.1987 по 31.08.1989 він працював завідуючим фільмотеки Андрушівського районного відділу освіти, що вбачається з трудової книжки НОМЕР_1 від 13.07.1981 та працював вчителем в Андрушівській середній школі №1, що підтверджується довідками з Комунальної установи "Трудовий архів" Андрушівської міської ради від 22 серпня 2023 року №913, від 29 лютого 2024 року №159, від 29 лютого 2024 року №160.

Суд зауважує, що відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 13.07.1981, копія якої наявна в матеріалах справи, слідує, зокрема, що з 01.09.1987 по 31.08.1989 позивач працював завідуючим районною фільмотекою.

Водночас, відповідно до довідки від 29.02.2024 №159, виданої Комунальною установою "Трудовий архів" Андрушівської міської ради, наказом № 389-К по районному відділу народної освіти Андрушівського райвиконкому від 24 серпня 1987 року, переведено ОСОБА_1 з посади вчителя математики і фізики Мостівської восьмирічної школи на посаду завідуючого рай фільмотекою з 25 серпня 1987 року.

Відомості щодо надання ОСОБА_1 можливості читати години по своїй спеціальності в Андрушівській середній школі № 1 (відповідного поданої ним заяви) від 25.08.1987 в наказі не значаться. (Фонд № 84, Опис № 1-ос, Одиниця зберігання № 348. Аркуш 165).

У книгах особових рахунків з обліку нарахування заробітної плати, вчителем Андрушівської середньої школи №1 за 1987-1989 рік, значиться ОСОБА_1 - вчителем.

Наказом № 417-К по районному відділу народної освіти Андрушівського райвиконкому від 29 серпня 1989 року, переведено ОСОБА_1 з посади завідуючого рай фільмотекою на посаду вчителя інформатики Андрушівської середньої школи №1 з 1 вересня 1989 року (Фонд № 84, Опис № 1-ос, Одиниця зберігання № 89/1. Аркуш 225).

Також у вищезазначеній довідці зазначено, що за період з 1987 по 1989 рік у відпустці без збереження заробітної плати не перебував.

При цьому, як вбачається з довідки від 29.02.2024 №160, виданої Комунальною установою "Трудовий архів" Андрушівської міської ради, у книгах особових рахунків з обліку нарахування заробітної плати, вчителям Андрушівської середньої школи №1 за 1987-1989 рік, значиться ОСОБА_1 - вчителем.

Відтак, наявними у справі доказами підтверджується стаж роботи позивача в навчальному закладі позашкільної освіти на посаді вчителя Андрушівської середньої школи №1 в період з 01.09.1987 по 31.08.1989.

Згідно переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, визначено, що робота в загальноосвітніх навчальних закладах дає право на отримання пенсії за вислугу років, зокрема на таких посадах: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку що вищевказаними довідками підтверджується факт виконання позивачем обов`язків вчителя у навчальному закладі у спірний період, а відтак підтверджується і наявність необхідного стажу для виплати одноразової грошової допомоги при виході на пенсію, а тому суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу спірної грошової допомоги.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові від 27.02.2018 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №470/402/17, в якій містяться висновки, що зарахування роботи на посаді вчителя до педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менш ніж 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

17.10.24