Справа № 160/2419/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/2419/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2024, (суддя суду першої інстанції Прудник С.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/2419/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

26.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2022 року на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2022 року, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК, в тому числі суму недоотриманої пенсії, та виплатити всі неотримані пенсійні кошти позивача з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2022 року протиправною та дискримінаційною.

Позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій та бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2022 року на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 12.04.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не поновленні ОСОБА_1 з 01.06.2023 року виплати пенсії за віком. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.06.2023 року на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В решті заявлених позовних вимог відмовив.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати в частині відмов в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виплату пенсію позивача призупинено саме з 22.11.2022 року, відтак саме з цієї дати право позивача на отримання пенсійних виплат підлягає відновленню. Позивач наголошує, що з 22.11.2022 відповідач виплачував пенсію позивачем через відділення поштового зв`язку, відтак позивач, який проживає в Ізраїлі, не міг отримати вказані кошти, пенсійні виплати були повернуті відповідачу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи пітверджено, що ОСОБА_1 є громадянином України, який на даний час проживає в державі Ізраїль.

13.11.2018 року позивач через свого представника на підставі нотаріально посвідченої та апостильованої довіреності звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

До заяви було додано: копію довіреності, копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, копію індивідуального податкового номеру, копію трудової книжки, копію диплома разом з усіма оригіналами.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.11.2018 року №1594/03.15/12 представника позивача було повідомлено, що, оскільки ОСОБА_1 не надано ніяких документів, які б підтверджували факт проживання на території України, підстави для призначення пенсії немає.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

За наслідками розгляду даної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року у справі № 160/3122/19 Адміністративний позов ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.11.2018 року про призначення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2018 року про призначення пенсії з прийняттям за результатами її розгляду відповідного рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

З матеріалів справи убачається, що 24.10.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги, в якій просив належні йому суми пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати) перераховувати на його поточний рахунок, який відкрито у ТВБВ №10003/0342 ОПЧ м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 34, Філія Дніпропетровське ОУ АТ Ощадбанк, поточний рахунок № НОМЕР_3 , код банку 305482, код згідно з .

За звітними даними підприємства поштового зв`язку № 50106 пенсія ОСОБА_1 починаючи з листопада 2022 року не отримувалась.

З 01.06.2023 року виплату пенсії припинено.

З метою сприяння відповідачу у виконанні покладених на нього обов`язків, позивач 17.07.2023 року повторно подав до відповідача особисту заяву про виплату пенсії на визначений ним банківський рахунок через електронний портал ПФУ.

Листом від 25.07.2023 року №0400-010308-8/110943 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області адвокату Вадиму Меламеду на його заяву ВЕБ-04001-Ф-С-23-161467 від 17.07.2023, що надійшла через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (вх. № 50691/8 від 18.07.2023) з питання перерахунку пенсії на банківський рахунок ОСОБА_1 повідомило наступне. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами) (далі Порядок). Відповідно до пункту 10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається: - одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України або приймається органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку; заява може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису. Можливість формування такої заяви передбачено в особистому електронному кабінеті пенсіонера, зареєстрованого на веб-порталі Пенсійного фонду України, у розділі Щодо пенсійного забезпечення - Внесення змін до пенсійної справи. За звітними даними підприємства поштового зв`язку № 50106 пенсія ОСОБА_1 починаючи з листопада 2022 року не отримувалась. З 01.06.2023 виплату пенсії припинено у зв`язку з тривалою не оплатою. Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846), передбачено, заява про поновлення виплати пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Враховуючи викладене, в разі наявності особисто поданої заяви та заяви на банк згідно вимог пункту 10 Порядку буде розглянуто питання поновлення та виплати раніше призначеної пенсії. У відповідності з абзацом першим частини першої статті 105 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застраховані особи та члени їх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

07.08.2023 року позивач вирішив змінити уповноважений банк для виплати його пенсії та відкрив рахунок у АТ АКЦЕНТ-БАНК, поточний рахунок № НОМЕР_1 .

08.11.2023 року представник позивача направив відповідачу апостильовану та нотаріально завірену заяву позивача про поновлення виплат пенсії на поточний банківський рахунок з реквізитами IBAN № НОМЕР_1 разом з довіреністю.

Листом від 08.12.2023 року №61727-49043/М-01/8-0400/23 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області адвокату Вадиму Меламеду на його звернення № ВЕБ-04001-Ф-С-23-269034 від 08.11.2023 року, що надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (вх.№49043/М-0400-23 від 09.11.2023 року), з питання виплати пенсії ОСОБА_1 повідомило наступне. Виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась шляхом зарахування коштів на поточний рахунок, відкритий в відділенні банківської установи АТ Ощадбанк з 01.11.2022 року виплата пенсії здійснювалась через відділення поштового зв`язку № 50103. Відповідно до частини першої статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.05.2023 виплату пенсії припинено в зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Відповідно частини 2 статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Пунктом 1.1. розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (зі змінами), передбачено, зокрема, що заява про поновлення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1595 (зі змінами) (далі Порядок-№ 1596). Пунктом 10 Порядку-№ 1596 передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису. Отже, в разі наявності особисто поданої заяви буде розглянуто питання поновлення та виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 . Відповідно до Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян, у разі незгоди з наданою відповіддю, наявне право на її оскарження в органах вищого рівня або в судовому порядку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимог чинного законодавства при розгляду заяви позивача про поновлення пенсії. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсія позивача підлягає поновленню з 01.06.2023, виплата має відбуватись на визначений в заяві картковий рахунок.

Позивач оскаржує рішення суду лише в частині визначення дати, з якої на відповідача покладено обов`язок відновити виплату пенсії ОСОБА_1 на його картковий рахунок.

Вирішуючи спір між сторонами в межах апеляційної скарги позивача, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - Закон №1058 (тут і далі в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 49 цього Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За змістом наведеної норми випадки, за яких може бути припинено виплату пенсії, можуть бути передбачені виключно законом.

При цьому, таке припинення можливе виключно на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону №1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Таким чином, пенсіонер, виплата пенсії якому була припинена, а потім поновлена, має право на виплату нарахованих, але не отриманих своєчасно з власної вини сум пенсій за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Судом встановлено, що виплату пенсії ОСОБА_1 зупинено у зв`язку з неотриманням пенсії протягом шести місяців, після призупинення її виплати на картковий рахуночок та здійснення виплат через оператора поштового зв`язку.

На неодноразові звернення представника позивача із заявами про поновлення виплати пенсій на інший картковий рахунок, відповідач листами відмовив в поновлення та виплаті пенсії, оскільки вважав, що з такою заявою може звернутися лише пенсіонер особисто.

У справах №441/1239/17 (постанова від 12.03.2019), №522/535/17 (постанова від 18.09.2018) Верховний Суд дійшов висновку про можливість подання заяви про поновлення пенсії через представника, а відтак, такі висновки підлягають застосуванню і під час вирішення цієї справи.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо поновлення пенсії позивачу.

У постанові від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок згідно з яким пенсія за віком призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас пенсія стає «нарахованою» в момент призначення пенсії і залишається такою («нарахованою») до її чергової зміни. В той же час якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством. Конституція України та Закон №1058-ІV гарантують всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення за рахунок трудових та соціальних пенсій.

У межах спірних правовідносин, позивач не отримав своєчасно суми пенсії з власної вини (не подав відповідних документів для продовження виплати пенсії), тому відповідно до вимог частини першої статті 46 Закону №1058-IV він має право на виплату пенсії за минулий час в межах трирічного строку до дня звернення за отриманням пенсії.

У пунктах 52, 56 рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в силу положень частини першої статті 46 Закону №1058-IV позивач має право на виплату пенсії за минулий період, оскільки з новою заявою про виплату пенсії позивач звернувся до пенсійного органу менш як за три роки після її призупинення.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30.01.2024 в адміністративній справі № 380/2444/22.

Як видно з матеріалів справи, листом від 05.09.2022 Пенсійний фонд повідомив позивача про те, що 22.08.2022 року АТ «Ощадбанк» надав відповідачу інформацію, що пенсія позивача одержується за довіреністю більш як один рік, або не одержується з поточного рахунка більше як один рік. Попереджено позивача про необхідність подання нової заяви до пенсійного органу відповідно до п.10 «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках», затверджений постановою КМУ №1596 від 30.08.1999, зазначено, що в разі неподання заяви виплату пенсії на картковий рахунок позивача буде припинено, виплата буде здійснюватися через національного оператора поштового зв`язку.

Відповідно до п. 16 «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках», затверджений постановою КМУ №1596 від 30.08.1999, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через призначеного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Як видно з матеріалів справи у строк встановлений Порядком №1596 позивачем, або його представником, не подано нової заяви до органу Пенсійного фонду України згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

Таким чином, виплату пенсії позивача з 01.11.2022 відповідач здійснював через оператора поштового зв`язку.

В свою чергу, у зв`язку з неотриманням позивачем пенсії в відділенні поштового зв`язку виплату пенсії було припинено.

Колегія суддів зазначає, що в діях відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивача на картковий рахунок та здійснення виплат пенсії позивачу через оператора поштового зв`язку, відсутній протиправний характер, адже вказані дії відповідають п. 16 Порядку №1596.

Водночас, вказані суми пенсії за шість місяців залишаються нарахованими та підлягають виплаті позивачеві з часу її поновлення.

Позивач зазначає, що суми пенсії ОСОБА_1 за період з листопада 2022 за шість місяців повернуті відповідачу через їх неотримання. Однак, доказів такого повернення до суду не надано.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 витребувано у Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області таку інформацію та її документальне підтвердження: 1) з якого часу ОСОБА_1 виплачувалась пенсія через відділення поштового зв`язку? 2) чи виплачена фактично ОСОБА_1 пенсії за період її виплати через відділення поштового зв`язку? 3) чи повертались Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пенсійні виплати неотримані ОСОБА_1 в відділенні поштового зв`язку? 4) з якої дати ОСОБА_1 була припинена виплата пенсії у зв`язку з неотриманням пенсійних виплат через відділення поштового зв`язку?

На виконання ухвали відповідачем до суду долучено копії документів, які вже наявні в матеріалах справи, інформації з приводу того, чи повертались Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пенсійні виплати неотримані ОСОБА_1 в відділенні поштового зв`язку до суду не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 79 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, з урахуванням приписів ч. 9 ст. 79 КАС України, колегія суддів вважає встановленою обставину, що кошти неотримані позивачем протягом шести місяців у відділенні поштового зв`язку повернуті пенсійному органу.

Як вже зазначалось, пенсіонер, має право на виплату нарахованих, але не отриманих своєчасно з власної вини сум пенсій за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Оскільки на неодноразові звернення позивача йому пенсія не була виплачена відповідачем колегія суддів вважає, що позивач має право на виплату йому пенсії з листопада 2022 року за шість місяців, які були перераховані позивачеві через оператора поштового зв`язку, а згодом повернуті до пенсійного органу.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивач не має право на виплату пенсії за період листопада 2022, оскільки з цього часу виплата пенсії не зупинялась.

Щодо вимог позивача про зобов`язання здійснити виплату з урахуванням втрати частини доходів, колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).

Згідно із ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У п. 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону № 2262-XII, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17).

Отже, враховуючи те, що судом встановлено факт безпідставної невиплати пенсії позивачу за період з листопада 2022 року, незважаючи на неодноразові звернення його представника, суд приходить до висновку, що при виконанні рішення суду строк виплати пенсії з 01.11.2022 року безсумнівно буде порушеним, а відтак позивач набув право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про виплату пенсії з листопада 2022 року та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 в адміністративній справі № 160/2419/24 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в цій частині.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії, яку з 01.11.2022 було перераховано через національного оператора поштового зв`язку, однак не отримано ОСОБА_1 , на його картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 в адміністративній справі № 160/2419/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Л.А. Божко