Справа № 420/24997/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невчиненні дій відносно ОСОБА_1 з виключення його з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно довідки ВЛК від 17.01.2023 року;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про визнання його обмежено придатним відповідно до довідки ВЛК від 17.01.2023 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити ОСОБА_1 з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно довідки ВЛК від 17.01.2023 року та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Запис про визнання його непридатним до військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 17 січня 2023 року визнаний Подільською ВЛК Одеської області непридатним до військової служби на підставі ст. ст. 62б, 64б графи II Розладу хвороб. У зв`язку з чим до військово-облікового документа ОСОБА_1 було занесено відомості про непридатність до військової служби.

Позивач добросовісно вважав, що виключений з військового обліку через визнання його непридатним, як того вимагає Закон.

Встановивши на свій телефон мобільний застосунок Резерв+ ОСОБА_1 виявив, що він досі перебуває на обліку. Також виявив некоректні (не правильні) дані занесені уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ЄДРПВР), а саме: у Резерв+ відображаються відомості про те, що ОСОБА_1 був визнаний комісією ВЛК 17.01.2023 року непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Позивач вважає, що він мав бути виключений з військового обліку, а в мобільному додатку Резерв+ у ОСОБА_1 мали б відображатися правильні дані, про те, що він визнаний непридатним до військової служби.

У позові зазначено, що на адвокатський запит щодо підтвердження про виключення ОСОБА_1 з військового обліку та з проханням занести вірну інформацію до Реєстру про виключення з військового обліку згідно довідки ВЛК від 17.01.2023 року, відповідач повідомив, що копія довідки ВЛК не затверджена штатною ВЛК, запис, який стосується ступеня придатності/непридатності не відповідає вимогам вищезазначеного Положення. Зважаючи на викладене ОСОБА_1 слід прибути в ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем перебування на військовому обліку для приведення військово-облікового документа у відповідність з даними Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов язаних та резервістів.

Позивач вважає таку відмову Відповідача протиправною, що не відповідає вимогам чинного законодавства України та безпосередньо порушує його права та інтереси, що і стало підставою звернення його до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Електронний примірник адміністративного позову було доставлено в електронний кабінет відповідача у підсистемі Електронний суд 07.08.2024 року, про що сформовано довідку 14.08.2024 року.

Електронний примірник ухвали про відкриття провадження від 12.08.2024 року було доставлено в електронний кабінет відповідача у підсистемі Електронний суд 12.08.2024 року, про що сформовано довідку 14.08.2024 року.

Таким чином, відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 12.08.2024 року строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк, а також станом на час розгляду справи до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

12.09.2024 року від представника позивача надійшла заява з проханням вважати неподання відзиву у справі відповідачем визнанням ним позовних вимог.

Інші заяви, клопотання та додаткові докази до суду не надходили.

З огляду на зазначене суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Спірні правовідносини виникли між ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та військовозобов`язаним ОСОБА_1 щодо виключення його з військового обліку.

Відповідно до матеріалів справи позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є військовозобов`язаним, якого комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 визнано непридатний до військової служби на підставі статті 62Б, 64Б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ «Б», що підтверджується копією довідки військово-лікарської комісії №211 від 17.01.2023 року (а.с.35).

Відповідно до розділу V Відомості про медичні огляди та щеплення копії військового квитку військовозобов`язаного ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 позивач 19.08.2022 року визнаний непридатним до військової служби по гр.. ІІ ст.. 62Б, 64Б Розкладу хвороб (а.с.29). У розділі VII Особливі позначки військового квитка позивача міститься штамп ІНФОРМАЦІЯ_2 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 32).

Згідно електронного військово-облікового документу із мобільного застосунку Резерв+ ОСОБА_1 непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Постанова ВЛК від 17.01.2023 року. Дата уточнення даних 18.05.2024 року (а.с 34).

Вважаючи, що позивач повинен бути виключений з військового обліку через визнання його непридатним до військової служби, а у мобільному додатку Резерв+ мали б міститися відомості щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби, представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з адвокатським запитом від 21.06.2024 року, у якому просив:

підтвердити інформацію про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;

повідомити причину відсутності відомостей про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 та на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у мобільному застосунку Резерв+ та відповідно відсутність таких відомостей в реєстрі «Оберіг»;

внести коректні (правильні) відомості до реєстр «Оберіг» відносно ОСОБА_1 про виключення останнього з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно довідки ВЛК від 17.01.2023 року.

У відповідь на даний запит відповідач листом від 01.07.2024 року №12431 повідомив, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно стану здоров`я ОСОБА_1 наявна наступна інформація «не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Надана копія довідки ВЛК не затверджена штатною ВЛК, запис, який стосується ступеня придатності/непридатності не відповідає вимогам вищезазначеного Положення. Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою КМУ №559 від 16.05.2024 року, встановлено: « 3. Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Зважаючи на викладене, у листі зазначено, що ОСОБА_1 слід прибути в ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем перебування на військовому обліку для приведення військово-облікового документа у відповідність з даними Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

30.07.2024 року позивач особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою з таких же питань, що й в містились в адвокатському запиті.

Відповіді відповідача на вказану заяву матеріали адміністративної справи не містять.

Дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про визнання його обмежено придатним відповідно до довідки ВЛК від 17.01.2023 року, а також бездіяльність відповідача щодо не виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно довідки ВЛК від 17.01.2023 року, позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України «Про Загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р. оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. (далі - Закон №3543-ХІІ).

У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 р. (далі - Закон №2232-ХІІ; в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону №2232-ХІІ приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Згідно ч. 9 цієї статті на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються, зокрема: організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби; направлення для медичного огляду до призовної комісії Автономної Республіки Крим, обласних або Київської міської призовних комісій призовників, яких визнано непридатними до військової служби за станом здоров`я, та таких, що виявили незгоду з результатами медичного огляду; зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких:

- за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час;

- раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання; виключення з військового обліку громадян, яких:

- за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

- раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Частиною 10 статті 14 Закону №2232-ХІІ визначено, що за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:

придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;

підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);

непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;

непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;

підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання;

підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402 затверджено «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Положення №402).

Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 встановлено, що військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. (п.п.2.5.1 п.2.5. глави 2 розділу І Положення №402).

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Судом встановлено, що позивач має статус військовозобов`язаного.

Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402.

Згідно із п. 3.8 розділу ІІ Положення №402 (в редакції чинній на момент проведення медичного огляду, складання постанови ВЛК) за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:

"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"Обмежено придатний до військової служби";

"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний до військової служби".

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

"Придатний до військової служби";

"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";

"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Так, зі змісту наявної в матеріалах справи копії довідки військово-лікарської комісії №211 від 17.01.2023 року (а.с.35) позивача визнано непридатним до військової служби на підставі статті 62Б, 64Б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ «Б».

Дана довідка видана на підставі проведеного медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 19.08.2022 року. Діагноз та постанова ВЛК: Остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта І-ІІ ст., плоскостопість ІІ ст. Остеоартроз таранно-човноподібних відростків ІІ ст. з помірним порушенням функцій хребта та ступенів.

Як вже було зазначено, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ).

Так, стаття 62 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад включає набуті деформації та дефекти пальців кисті та стопи S60-69, S90-99, набуті деформації кінцівок Т11, Т13, Т92, Т93, набута плоскостопість М20-М21; фібробластичні порушення М72:

а) зі значними порушеннями функцій Непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку;

б) з помірними порушеннями функцій - Непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час (Непридатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально);

в) з незначними порушеннями функцій - Непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час (Придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально);

г) за наявності об`єктивних даних без порушень функцій Придатні.

У статтю 64 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад включено: хвороби хребта (дорсопатії) та їх наслідки М40-М54 (кіфоз і лордоз, сколіоз, остеохондроз хребта, спондилоліз, спондилолістез, ураження міжхребцевих дисків, інші дорсопатії):

а) зі значними порушеннями функцій Непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку;

б) з помірними порушеннями функцій - Непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час (Непридатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально);

в) з незначними порушеннями функцій - Непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час (Придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально);

г) за наявності об`єктивних даних без порушень функцій Придатні.

Відповідно Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, що є Додатком №2 до Положення №402, зокрема статті 62, до пункту «Б» належать, серед іншого, плоскостопість 3-го ступеня; відсутність частини стопи на будь-якому її рівні; відсутність, зведення або нерухливість усіх пальців на рівні основних фаланг на обох стопах з їх кігтистою або молоточкоподібною деформацією; укорочення (у тому числі відносне) верхньої кінцівки від 5 до 8 см включно або нижньої кінцівки - від 2 до 5 см включно (огляд військовослужбовців за графами II-III у цих випадках проводиться за пунктом "в").

До пункту «В» цієї статті належить, зокрема плоскостопість 2-го ступеня за наявності остеоартрозу у таранно-човноподібному суглобі.

До пункту «Б» статті 64 Розкладу хвороб, згідно ТДВ, належать: остеохондропатії хребта (кіфози, структурні та неструктурні сколіози III ступеня) з помірною деформацією грудної клітки та порушенням функції зовнішнього дихання II ступеня за рестриктивним типом; інфекційний спондиліт з нечастими загостреннями (1 раз на рік та рідше); поширений (ураження трьох та більше міжхребцевих дисків або тіл хребців у кожному з відділів хребта) деформуючий спондильоз II ступеня та міжхребцевий остеохондроз з множинними масивними клювоподібними розростаннями в ділянці міжхребцевих сполучень та полірадикулярним синдромом без стійкого клінічного ефекту після повторних (два та більше разів на рік) стаціонарних лікувань; спондилолізний спондилолістез II ступеня (зміщення на половину поперечного діаметра тіла хребця) з больовим синдромом; стан після вилучення міжхребцевого диска (для обстежуваних за графою I Розкладу хвороб).

З аналізу наведених норм та довідки військово-лікарської комісії №211 від 17.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 поставлено діагноз на підставі пунктів «Б» статтей 62, 64 Розкладу хвороб, які включають хвороби/деформації з помірними порушеннями функцій, та за результатами встановлення яких військовозобов`язаний визнається «непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час».

Водночас, у довідці ВЛК від 17.01.2023 року, на яку посилається позивач, як на підставу виключення його з військового обліку, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби, що, без додавання «у мирний час, обмежено придатний у воєнний час» або «з виключенням з військового обліку», не передбачено п. 3.8 розділу ІІ Положення №402 в редакції чинній на момент проведення медичного огляду, складання постанови ВЛК від 17.01.2023 року.

Суд звертає увагу, що згідно штампу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що міститься у розділі VII Особливі позначки військового квитка позивача, останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 32).

При цьому, стаття 23 Закону №3543-ХІІ визначає підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Слід зазначити, що дана норма не передбачає права на виключення з військового обліку.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Умови взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього встановлені у статті 37 Закону №2232-ХІІ.

За приписами частини 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:

1) призвані чи прийняті на військову службу;

2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;

3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

4) досягли граничного віку перебування в запасі;

5) припинили громадянство України;

6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;

7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Вказана редакція частини 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ діяла як станом на момент оформлення довідки ВЛК від 17.01.2023 року, так і станом на момент звернення представника позивача до відповідача з адвокатським запитом та надання відповіді на нього.

У межах розгляду даної справи позивач вважає, що підлягає виключенню з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ - визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Разом з цим, доказів визнання позивача військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку матеріали справи не містять.

На звернення представника позивача щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку та внесення відомостей до реєстру «Оберіг» про виключення останнього з військового обліку на підставі пп.3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно довідки ВЛК від 17.01.2023 року, відповідач листом від 01.07.2024 року №12431 фактично відмовив у здійсненні таких дій з підстав того, що надана копія довідки ВЛК не затверджена штатною ВЛК, запис, який стосується ступеня придатності/непридатності не відповідає вимогам вищезазначеного Положення.

Суд звертає увагу, що на час проведення медичного огляду та винесення постанови ВЛК (17.01.2023 року) редакцією пункту 3.8. розділу ІІ Положення №402 не було передбачено затвердження довідки ВЛК штатною ВЛК.

Разом з цим, суд погоджується з висновками відповідача, що запис у довідці ВЛК від 17.01.2023 року, який стосується ступеня придатності/непридатності, не відповідає вимогам Положення №402.

Так, встановлений у цій довідці діагноз, згідно Розкладу хвороб, не є підставою для визнання військовозобов`язаного непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Крім того, запис «непридатний до військової служби» не відповідає п. 3.8. розділу ІІ Положення №402 та частині 10 статті 14 Закону №2232-ХІІ, оскільки у такому вигляді не передбачений даними нормами.

За таких обставин, із сукупного аналізу документів, що містяться в матеріалах справи, та положень норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не вбачається підстав виключення позивача з військового обліку.

При цьому, наявні документи (довідка ВЛК, роздруківка із мобільного додатку Резерв+, військовий квиток) та записи в них не відповідають один одному, є суперечливими.

Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та положеннях законодавства.

За таких обставин, з огляду на відсутність підстав виключення позивача з військового обліку за п. 3) ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ, а також встановлення відповідності внесених у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо ОСОБА_1 наявному у довідці ВЛК №211 від 17.01.2023 року діагнозу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.