Справа № 460/28299/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 рокуСправа № 460/28299/23 пров. № А/857/19689/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Приватного підприємства «Рівне Транс» до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року (суддя Поліщук О.В., м.Рівне), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Приватне підприємство «Рівне Транс» (далі ПП) звернулось до суду із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділ, Укртрансбезпека відповідно) в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.10.2023 №024244 (далі Постанова).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що водій автобуса під час проведення перевірки повинен був мати та пред`явити старшому державному інспектору схему маршруту, розклад руху і таблицю вартості проїзду, проте таких документів не надав. Також, вказує, що наявність на момент проведення перевірки Паспорту №1712 приміського автобусного маршруту регулярних перевезень (далі Паспорт) у водія жодним чином не доводить дотримання перевізником вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-ІІІ).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Паспорт, який був наданий уповноваженим особам Укртрансбезпеки відповідає вимогам пункту 2.1 «Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту», який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 № 278 (далі порядок №278) та містить, зокрема, схему маршруту, розклад руху регулярних перевезень та таблицю вартості проїзду, а відтак доводи відповідача щодо відсутності таких документів у водія під час проведення перевірки є безпідставними та необґрунтованими.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 03.10.2023 на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок від 29.09.2023 №67862/35/27-23, направлення на рейдову перевірку від 29.09.2023 №015748 головним спеціалістом відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Сидоренком О.Б. на автобусній станції «ПВА» (м. Рівне) проведено рейдову перевірку рейсового автобуса, ща належить ПП, марки БАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (посвідчення водія від 21.09.2002 РВА №120596)

За результатами перевірки був складений акт від 03.10.2023 №021413 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі Акт).

Актом зафіксовано порушення статті 39 Закону №2344-ІІІ під час надання послуг з перевезення пасажирів на приміському маршруті «Рівне-Шпанів» перевізник не забезпечив наявності у водія розкладу руху, схеми маршруту, таблиці вартості проїзду, за що передбачена відповідальність у відповідності до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ перевезення пасажирів за відсутності документів, наявність яких визначена статтею 39 цього Закону.

Водій транспортного засобу ознайомлений з Актом, про що свідчить його підпис із зазначенням ПІБ, у графі «Пояснення водія про причини порушення» не зазначено нічого.

Далі, листом від 06.10.2023 №76738/35/24-23, Відділом повідомлено позивача про розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт 17.10.2023 о 10:00 год., за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 8.

17.10.2023 начальником Відділу за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято Постанову, якою постановлено стягнути з ПП штраф у сумі 17000 грн. Відповідно до цієї Постанови позивачем допущено порушення вимог статті 39 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Вважаючи Постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом №2344-ІІІ, який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Статтею 5 Закону № 2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з статтею 39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за відсутності документів, визначених статтею 39 цього Закону, до резидентів України, які здійснюють міжнародні перевезення застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відповідно до пункту 4 «Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567) рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За змістом пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 16 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Згідно з абзацом першим пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Підставою для притягнення ПП до відповідальності відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ було здійснення перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху і таблиці вартості проїзду.

Як зазначав позивач у позовній заяві такі документи надавались, зокрема, для перевірки надано Паспорт, в якому містились схема маршруту, розклад руху та таблиця вартості проїзду, також Паспорт разом з цими документами було подано до суду першої інстанції.

Порядок №278 встановлює вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів.

Відповідно до пункту 1.3. Порядку №278 автомобільний перевізник повинен забезпечити водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.

Згідно з пунктом 1.4. Порядку №278 схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та працівникам уповноважених підрозділів Національної поліції України.

Пунктом 2.1. Порядку №278 передбачено, що паспорт маршруту включає схему маршруту, характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності), копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів, графік режиму праці та відпочинку водіїв, таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень), відомості про зміни на маршруті.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутні ознаки протиправності, оскільки на момент складення Акту та винесення Постанови, доказів які спростовують наявність документів, передбачених статтею 39 Закону № 2344-ІІІ під час проведення рейдової перевірки відповідачем не надано.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич