Справа № 360/997/24
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/997/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо здійснення розрахунку пенсії позивача у розмірі меншому, ніж визначено статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити розрахунок розміру пенсії позивача з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», здійснивши відповідний перерахунок пенсії з дати її призначення, тобто з 01 жовтня 2022 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі № 360/1312/23 визнано протиправним та скасоване рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 06 липня 2023 року № 71 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», зарахувавши до її пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи сестрою медичною підземного пункту охорони здоров`я з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2015 року, з 29 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року, з 30 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2019 року, з виплатою заборгованості неотриманої пенсії. Рішення суду набрало законної сили 07 лютого 2024 року.

На виконання вказаного рішення суду відповідач 08 квітня 2024 року призначив позивачу з 01 жовтня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», зарахувавши до її пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи сестрою медичною підземного пункту охорони здоров`я з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2015 року, з 29 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року, з 30 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2019 року, із виплатою заборгованості неотриманої пенсії.

Тобто фактично рішення суду було виконано в межах покладених на відповідача зобов`язань.

Водночас відповідач допустив нове порушення прав позивача, яке полягає у розрахунку розмірі пенсії без урахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Трудовою книжкою позивачки та відомостями з Реєстру застрахованих осіб підтверджується, що вона працювала з 01 жовтня 2008 року по 30 листопада 2019 року сестрою медичною підземного здравпункту з повним робочим днем під землею.

Весь цей стаж зарахований відповідачем до пільгового підземного стажу за Списком № 1 та загалом склав понад 7,5 років, а тому відповідач був зобов`язаний визначити розмір пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Однак відповідач навіть після зарахування всіх спірних періодів до підземного стажу не здійснив розрахунок розміру пенсії позивача з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З огляду на вказане, позивач вважає протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо здійснення розрахунку пенсії у розмірі меншому, ніж визначено статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Житомирській області 19 вересня 2024 року подало відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що 04 жовтня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон), яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення ГУ ПФУ в Житомирській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами її розгляду прийнято рішення від 12 жовтня 2022 року № 71 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі № 360/1312/23 ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», зарахувавши до її пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи сестрою медичною підземного пункту охорони здоров`я з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2015 року, з 29 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року, з 30 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року, із виплатою заборгованості неотриманої пенсії. Вік позивача 45 років. Пільговий стаж за Списком № 1 становить 10 років 5 місяців.

Луганським окружним адміністративним судом у рішенні від 05 січня 2024 року у справі № 360/1312/23 не зобов`язано проводити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 у розмірі відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 % її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи вищезазначене період роботи на посадах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 відсутній.

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням висновків суду. Іншого чинним законодавством не передбачено.

На думку відповідача, дії ГУ ПФУ в Житомирській області є правомірними і вмотивованими, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву у справі судом не розглядається, оскільки строк не пропущено (ухвалу суду про відкриття провадження в адміністративній справі отримано в електронному кабінеті 04 вересня 2024 року, останній день на подання відзиву 19 вересня 2024 року, дата подання до суду 19 вересня 2024 року).

Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року, з урахування ухвали суду від 24 вересня 2024 року про виправлення описки, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху після відкриття провадження.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ГУ ПФУ в Житомирській області про залишення позову без розгляду у справі.

Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 04 жовтня 2022 року звернулась через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Уповноваженим органом Пенсійного фонду України для розгляду заяви про призначення пенсії визначено ГУ ПФУ в Житомирській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 12 жовтня 2022 року № 71 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням 50 років та відсутністю загального страхового та пільгового стажу.

Не погодившись із рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 04 травня 2022 року № 64 про відмову в призначенні пенсії, позивачка звернулася до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 360/307/23, яке набрало законної сили 06 липня 2023 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 12 жовтня 2022 року № 71 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 04 жовтня 2022 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 360/307/23 ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 04 жовтня 2022 року та прийнято рішення від 06 липня 2023 року № 71 про відмову в призначенні пенсії.

Не погодившись із рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 06 липня 2023 року № 71 про відмову в призначенні пенсії, позивачка повторно звернулася до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі № 360/1312/23, яке набрало законної сили 07 лютого 2024 року, задоволено позов представника ОСОБА_1 адвоката Галкіна В. Л. до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 06 липня 2023 року № 71 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», зарахувавши до її пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи сестрою медичною підземного пункту охорони здоров`я з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2015 року, з 29 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року, з 30 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2019 року, з виплатою заборгованості неотриманої пенсії.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі № 360/1312/23 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Списком № 1 з 01 жовтня 2022 року, що підтверджується протоколом призначення пенсії від 08 лютого 2024 року № 71.

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (форма РС-право), страховий стаж позивача (для розрахунку права на пенсію за віком) складає 28 років 08 місяців 09 днів, з якого страховий стаж до 01 січня 2004 року 05 років 02 місяці 28 днів, страховий стаж після 01 січня 2004 року 13 років 05 місяців 11 днів, пільговий стаж (робота за Списком № 1 ) 10 років 05 місяців 00 днів, з яких періоди з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня 2009 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 листопада 2015 року по 28 лютого 2016 року, з 29 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року, з 01 березня 2016 по 29 травня 2016 року, з 30 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 01 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року, з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2019 року.

Згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 07 червня 1993 року позивач у спірний період працювала у Відокремленому підрозділі шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля»:

- 01 жовтня 2008 року прийнята медичною сестрою підземною здоровпункту з повним робочим днем під землею (наказ від 02 жовтня 2008 року № 251к);

- 01 жовтня 2008 року запис № 17 про прийняття медичною сестрою підземною здоровпункту вважати недійсним та викласти в наступній редакції: прийнята сестрою медичною (підземний здоровпункт) робота з повним робочим днем під землею (наказ від 23 березня 2011 року № 239);

- 17 травня 2010 року за результатами атестації робочого місця за умовами праці професію сестра медична підземного пункту охорони здоров`я вважати пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (наказ від 17 травня 2010 року № 325);

- 18 травня 2015 року за результатами атестації робочого місця за умовами праці професію сестра медична підземного пункту охорони здоров`я вважати пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (наказ від 18 травня 2015 року № 276).

Відповідно до довідки форми ОК-5 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , зокрема, зазначено, що у період з жовтня 2010 року по листопад 2019 року включно позивачка отримувала виплати від страхувальника ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» (код страхувальника 26402753).

Також в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування робота наявні відомості по спеціальному стажу ОСОБА_1 за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013А1 з 2015 року по жовтень 2019 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 02 квітня 2024 року прийнято рішення про встановлення особи № 60463 за заявою від 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 , в якому зазначено, що за результатами проведеного відеоконференцзв`язку 15 березня 2024 року 14:00:00 та опрацювання наданих одержувачем документів, відповідей на поставлені запитання в ході відеоконференції особу ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 № пенсійної справи 71), встановлено.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абзацами чотирнадцятим, двадцять третім пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (абзаци двадцять четвертий, двадцять п`ятий пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) у редакції Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У статті 62 Закону № 1788-XII та частині першій статті 48 Кодексу Законів про працю України визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено, що у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, спеціальний трудовий стаж також може підтверджуватись уточнюючою довідкою.

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З указаного вбачається, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Згідно з пунктом 1010100е підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (який діяв до 16 січня 2003 року), та пунктом 1.1е підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (який діяв до 03 серпня 2016 року), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі працівники, зайняті повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Із записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 07 червня 1993 року вбачається, що позивач у спірний період працювала у Відокремленому підрозділі шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля»:

- 01 жовтня 2008 року прийнята медичною сестрою підземною здоровпункту з повним робочим днем під землею (наказ від 02 жовтня 2008 року № 251к);

- 01 жовтня 2008 року запис № 17 про прийняття медичною сестрою підземною здоровпункту вважати недійсним та викласти в наступній редакції: прийнята сестрою медичною (підземний здоровпункт) робота з повним робочим днем під землею (наказ від 23 березня 2011 року № 239);

- 17 травня 2010 року за результатами атестації робочого місця за умовами праці професію сестра медична підземного пункту охорони здоров`я вважати пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (наказ від 17 травня 2010 року № 325);

- 18 травня 2015 року за результатами атестації робочого місця за умовами праці професію сестра медична підземного пункту охорони здоров`я вважати пільговою для пенсійного забезпечення за Списком № 1 (наказ від 18 травня 2015 року № 276).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі № 360/1312/23 встановлено, що в періоди з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2015 року, з 29 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року, з 30 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2019 року ОСОБА_1 була зайнята виконанням робіт, передбачених Списком № 1, а саме працювала сестрою медичною підземного пункту охорони здоров`я з повним робочим днем під землею.

Отже, професія, за якою позивач була працевлаштована у період з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня 2009 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 листопада 2015 року по 28 лютого 2016 року, з 29 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року, з 01 березня 2016 по 29 травня 2016 року, з 30 травня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 01 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року, з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2019 року всі працівники, зайняті повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо) відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, від 16 січня 2003 року № 36 і від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділ І, підрозділ 1, пункт «е», позиція «1.1 е» - відноситься до Списку № 1.

Таким чином, дія Закону № 345-VI поширюється на позивача, як на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Верховний Суд у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 345/4616/16, від 06 лютого 2019 року у справі № 345/4570/16-а, від 05 грудня 2019 року у справі № 345/4462/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 345/3954/16-а та інших дійшов висновку, що статтю 1 Закону № 345-VI треба розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Проте, враховуючи наявність у позивача більше 7,5 років пільгового стажу за Списком № 1, а саме 10 років 05 місяців 00 днів, відповідачем здійснено неправильний обрахунок пенсії позивача під час призначення пенсії, тому він має здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням положень статті 8 Закону № 345-VI з дати призначення пенсії, а саме з 01 жовтня 2022 року.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо здійснення розрахунку розміру пенсії позивачу з 01 жовтня 2022 року без урахування положень статті 8 Закону № 345-VI;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити позивачу з 01 жовтня 2022 року перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону № 345-VI.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю лише зі словесним корегуванням обраного позивачем способу судового захисту.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина перша статті 133 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону № 3674-VI).

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа мала сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Системний аналіз частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою немайнового характеру (такий правовий висновок про застосування норм Закону № 3674-VI при визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви, в якій об`єднано декілька вимог, був зроблений Верховним Судом у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, від 05 червня 2020 року у справі № 280/5161/19, від 02 вересня 2022 року у справі № 804/2339/17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 9901/67/20).

З указаного вбачається, що однією позовною вимогою немайнового характеру є:

- вимога про визнання протиправним акта як передумова для застосування способу захисту порушеного права скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення;

- вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо.

Позивачем у позовній заяві заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки означена позовна заява подана до суду в електронній формі через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8).

Ухвалою про відкриття провадження у справі з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, на підставі пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочено сплату судового збору у розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на те, що судом установлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправильних дій територіального органу Пенсійного фонду України, судовий збір у розмірі 968,96 грн до Державного бюджету України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код 13559341, місцезнаходження: вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003) про визнання дій протиправним, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року без урахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль