Справа № 400/6772/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/6772/21
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Альонішко С.І.,

за участю представника апелянта Іванковської Ю.В.,

представника позивача Сільницького І.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати припис № 45 від 05.07.2021 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, виданий Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на адресу ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати припис № 45/1 від 05.07.2021 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданий Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на адресу ОСОБА_1 ;

- стягнути з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 816,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не здійснював реконструкцію будинку, а балкон на другому поверсі впав самостійно, оскільки був зруйнований під впливом зовнішніх факторів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано приписи Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради № 45 та № 45/1 від 05.07.2021. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн.) сплачений квитанцією від 18.05.2021 та витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча).

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що на момент проведення позапланової перевірки, ОСОБА_1 виконував будівельні роботи з перебудови 2-го поверху шляхом знесення балкону, що підтверджується зокрема матеріалами фотофіксації, наявними у матеріалах справи. У розумінні пункту 3.2 ДБН А.2.2-3-204 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко- економічних показників є реконструкцією. Отже, у розумінні чинного законодавства України, ОСОБА_1 виконував на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 будівельні роботи у вигляді реконструкції. За наявними в управлінні даними, дозвільні документи щодо виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не подавались. Згідно інформації департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради, містобудівні умови та обмеження або будівельний паспорт для проектування об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не надавались. Відтак, на думку апелянта, у позивача відсутня належним чином розроблена та затверджена проектна документація, що є порушенням статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказує, що ОСОБА_1 у порушення статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» не забезпечив здійснення на об`єкті будівництва технічного нагляду. Виконання позивачем або іншою особою робіт з будівництва другого поверху будинку за адресою: АДРЕСА_1 не може доводити або спростовувати законність проведення ОСОБА_1 реконструкції балкону, факт якої встановлено управлінням під час проведення позапланової перевірки. Апелянт вказує, що обставини виконання позивачем робіт з реконструкції другого поверху будівлі шляхом демонтажу балкону предметом судового розгляду фактично не були. За таких умов, на думку апелянта, рішення по справі № 490/6034/21 не мають преюдиційного значення для вирішення спору у справі № 400/6772/21.

15 липня 2024 року до суду від позивача надійшов відзив, в якому він просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі виявлення факту самочинного будівництва (службова записка від 21.04.2021 № 116/22.01-14), відповідно до направлення від 02.06.2021 № 100 y період з 18.06.2021 до 05.07.2021 відповідачем проводилась позапланова перевірка щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об`єкті: «Реконструкція будинку за адресою: АДРЕСА_1 ».

Під час перевірки було отримано листа КП «ММБТІ» від 22.06.2021 № 1575 (від 25.06.2021 вх. № 1728/22.01-15), що остання технічна інвентаризація за адресою: АДРЕСА_1 проводилась фахівцями КП «ММБТІ» -20.06.2008. При цьому було повідомлено відповідача, що до архівної справи КП «ММБТІ» прийнято до відома та приєднано технічна інвентаризація від 26.11.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік Експерт». Відповідно до наданих засвідчених копій технічного паспорту від 26.11.2020 року на другому поверсі нежитлового приміщення офісу розташований балкон.

Під час виїзду 18.06.2021 на вищезазначений об`єкт встановлено, відповідачем встановлно, що ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи з реконструкції шляхом перебудування 2-го поверху «Літ. Г-2», а саме: знесено балкон (ширина 1,0 м., довжина 2,3 м.), про що свідчить оголена арматура.

Повідомлень про початок виконання будівельних робіт (дозвіл), декларацій про готовність до експлуатації об`єкта, в Єдиному реєстрі будівельної діяльності в т. ч. через електронний кабінет, станом на 02.07.2021 на даний об`єкт не зареєстровано.

При проведені перевірки не було надано: розроблену та затверджену проектну документацію та висновок з обстеження технічного стану конструктивних елементів нежитлового приміщення «Літ.Г-2», що є порушенням ст.9 Закону України « Про архітектурну діяльність», узвязку з чим зроблено висновок, що ОСОБА_2 здійснює реконструкцію шляхом перебудування 2-го поверху Літ. Г-2» без відповідних документів, які дають право їх виконувати, без належно розробленої та затвердженої проектної документації та без висновку обстеження технічного стану конструктивних елементів нежитлового приміщення «Літ. Г-2», при цьому не забезпечено здійснення на об`єкті технічного нагляду особою, яка має кваліфікаційний сертифікат, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 903, не надано виконавчу документацію, в тому числі загальний та спеціальні журнали робіт, акти прихованих робіт, що є порушенням п.4.8 ДБН А. 3. 1-5-2016 «Організація будівельного виробництва».

За наслідками перевірки було складено акт № 77/2021 від 05.07.2021; припис № 45 від 05.07.2021 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, припис № 45/1 від 05.07.2021 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; протокол про адміністративне правопорушення від 05.07.2021; постанова № 36 по справі про адміністративне правопорушення від 13.07.2021.

Приписом № 45 від 05.07.2021 вимагалось негайно зупинити виконання будівельних на об`єкті.

Приписом 45/1 від 05.07.2021 вимагалось:

1.Усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті шляхом оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт.

2.Усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті шляхом забезпечення здійснення на об`єкті технічного нагляду особою, яка має кваліфікаційний сертифікат.

3. Усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті шляхом розроблення та затвердження належним чином проектної документації для виконання будівельних робіт, складання виконавчої документації та надання висновку з обстеження технічного стану конструктивних елементів нежитлового будинку «Літ. Г-2».

Вважаючи прийняті приписи № 45 та № 45/1 протиправними позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що витяг з реєстру речових прав свідчить, що позивач вже придбав будинок площею 101,2 м.кв, але на підставі яких документів був побудований та введено в експлуатацію другий поверх будинку матеріали справи не містять, тому, дійшов висновку, що відповідач всупереч ст.77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів того, що саме позивачем здійснюється реконструкція, у зв`язку з чим дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон № 3038-VI) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно з ч.1 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок № 553) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 Порядку № 553 цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з п.2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством.

Відповідно до п.5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога головного інспектора будівельного нагляду ДІАМ про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

вимога правоохоронних органів щодо проведення перевірки, складена на підставі ухвали слідчого судді.

Під час проведення позапланової перевірки підлягають контролю виключно питання, які стали підставою для проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з п. 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Відповідно до п. 18 Порядку № 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Завірена належним чином копія акта, складеного посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату ДІАМ як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення.

Згідно з п. 19 Порядку № 553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Відповідно до п. 20 Порядку № 553 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п. 21 Порядку № 553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до п. 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. № 903 затвердженПорядок здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури (далі Порядок № 903).

Відповідно до п.1 Порядку № 903 цей Порядок визначає механізм здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств).

Згідно з п.2 Порядку № 903 авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Відповідно до ч.4 , ч. 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.04.2018 у справі №825/705/17, від 06.03.2019 у справі №813/4924/13-а, від 15.11.2019 у справі №826/198/16 та від 12.10.2020 у справі № 814/435/18.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Отже, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається.

Водночас преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з імперативними положеннями частини четвертої статті 9 КАС України, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постанові від 29.11.2019 у справі №818/154/16, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Крім того, колегія суддів враховує, що зі змісту статті 78 КАС України вбачається, що преюдиційними можуть бути за визначених у цьому Кодексі умов саме обставини, встановлені у судовому рішенні, яке набуло законної сили. Проте преюдиція не поширюється на правову оцінку таких обставин, оскільки відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таке застосування норм процесуального права відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у пункті 32 постанови від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 (провадження №12-144гс18), згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Як встановлено судами, відповідач в акті перевірки зазначив, що ОСОБА_1 здійснює реконструкцію шляхом перебудування 2-го поверху «Літ. Г-2» шляхом знесення балкона з 2-го поверху розміром(2,3х1) на підставі технічної інвентаризації від 26.11.2020.

Позивач заперечуючи такі дії, зазначає, що балкон обвалився самостійно.

Відповідачем за наслідками перевірки прийнято постанову № 36 від 13.07.2021, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 13 ст. 96 КУпАП незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду, якщо такий нагляд є обов`язковим згідно з вимогами законодавства,

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржив постанову до Центрального районного суді м. Миколаєва (справа № 490/6034/21).

Рішенням Центрального районного суму м. Миколаєва від 13.12.2021 року у справі № 490/6034/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2022 року, позов задоволено частково. Постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міською ради від 13 липня 2021 року № 36 скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною тринадцятою статті 96 КУпАП (незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду, якщо такий нагляд є обов`язковим згідно з вимогами законодавства) стосовно ОСОБА_1 закрито.

В рішенні суду зазначено, що сама лише відсутність балкону на другому поверсі нежитлового приміщення за адресою не є достатнім доказом того, що позивач здійснює реконструкцію приміщення за цією адресою.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення суду у справі про адміністративне правопорушення має преюдиційне значення для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи оскільки правовими наслідками в цій справі є прийняті приписи.

Крім цього, відповідно до п.3.2 ДБН А2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова вже введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів, функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічні показників.

З наданих суду відповідачем документів вбачається, що за документами технічної інвентаризації 2008 року в будинку був один поверх площею 46,2 м. кв., в 2013 році будинок площею 101,2 м. кв. придбав позивач, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав, за технічною інвентаризацією 2020 року у плані будинку зазначено два поверхи площею 101,2 м. кв. та на плані 2-го поверху є балкон розмірами 2,3х1.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем фото здійсненні при проведенні перевірки свідчать, що другий поверх суттєво відрізняється від першого поверху- візуально, але коли та на підставі яких документів був збудований 2-ий поверх в акті перевірки не зазначено. Будь-яких інших доказів того, що в будинку був побудований балкон, який зазначений на плані інвентаризації 2020, суду не надано.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року було витребувано у ОСОБА_1 документи, що підтверджують право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язано надати до апеляційного суду технічну документацію на вищезазначений будинок на момент придбання його та на момент проведення перевірки.

04 жовтня 2024 року до суду через систему Електронний суд від представника позивача надійшли пояснення, які зареєстровані судом 07.10.2024 року, в яких представник зазначає, що на виконання ухвали суду надають Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.10.2024.

Вказує, що надати будь-які інші документи щодо будинку за адресою АДРЕСА_1 не має можливості у зв`язку з їх втратою, оскільки 20 липня 2023 року у період часу близько 03:00 год. здійснено обстріл цивільної інфраструктури у м. Миколаїв, в результаті якого було пошкоджено майно (квартиру), в якій проживав ОСОБА_1 . Речі та документи, які перебували в квартирі внаслідок ракетного обстрілу були знищені. На відновлення пошкодженого житла позивачу надавалась матеріальна допомога.

Після зазначених подій внаслідок пошкодження житла позивач змушений був переїхати на проживання в інше місце.

До пояснень представником додано копію довідки переселенця № 4821- від 20.07.2023 р.; скріншот з мобільного банкінгу про нарахування благодійного допомоги від 30.07.2023 р.; інформаційну довідку з Реєстру; скрін-шот повідомлень із засобів масової інформації про наслідки ракетного обстрілу міста Миколаєва 20 липня 2023 року (а.с.222-229).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.10.2024, ОСОБА_1 є власником з 28.05.2013 р. на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 258, виданий 28.05.2013, нежитлового приміщення офісу літ. Г-2 загальною площею 101,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 225).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з реєстру речових прав позивач придбав будинок площею 101,2 м.кв, але на підставі яких документів був побудований та введено в експлуатацію другий поверх будинку матеріали справи не містять, тому, вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідач всупереч ст.77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів того, що саме позивачем здійснюється реконструкція.

Отже, враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17.10.2024 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик