Справа № 500/5230/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/5230/24

17 жовтня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:

визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в проведенні перерахунку призначеної пенсії,

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідно до ст. 40 розд. VІ ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 9 липня 2003 року, Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врахувати заробітну плату за період роботи з липня 1985 року по червень 1990 року, на підставі архівної довідки представництва ПАТ "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що незважаючи на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили 18 січня 2023 року у справі №500/8399/21 щодо зарахування пільгового стажу в 1,5 кратному розмірі за період роботи з 10.08.1983 по 31.12.1990 в Тюменській області та проведення зустрічної перевірки, відповідачем проігноровано архівну довідку представництва ПАТ "НК "Роснефть" з фактичними сумами заробітної плати (в рублях) за вказаний період роботи, додану до пакету документів для призначення пенсії.

Ухвалою суду від 28.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.09.2024 продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області строк для подання відзиву на позовну заяву.

Встановлено відповідачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами на його обґрунтування.

Продовжено строк розгляду справи №500/5230/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії поза межами процесуального строку розгляду справи.

02.10.2024 від відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

В заперечення вказує, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі N 500/8399/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області зарахувати позивачу до стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, період роботи з 10.08.1983 до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців та повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії за віком від 20.10.2021, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконало рішення Тернопільського окружного адміністративного суду.

Отже, з урахуванням вимог резолютивної частини рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2021, страховий стаж позивача визначено тривалістю 31 рік 09 місяців 07 днів.

В ході розгляду заяви від 20.10.2021 №6598/М-1900-21, поданої в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян", було направлено запит в російську федерацію з метою проведення перевірки достовірності видачі довідки про заробіток від 31.12.2016 №РН/14-20-М-319.

Згідно з листом представництва ПАО "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі, долучено, зокрема, копії особових рахунків за окремі місяці в період з липня 1983 р. по лютий 1999 р.

Однак, обчислювати пенсію з врахуванням сум заробітку, відображених у згаданій довідці, підстави відсутні, оскільки надані копії первинних документів не придатні для сприйняття їх змісту та не можуть слугувати підтвердження сум заробітку.

Враховуючи зазначене, довідка про заробітну плату від 31.12.2016 №РН/14-20-М-319 не підтверджена первинними документами.

Крім того, звертає увагу суду на те, що 29 листопада 2022 року Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення" від 29.11.2022 №1328).

Враховуючи вищевикладене, у пенсійного органу відсутні підстави для врахування заробітної плати за період роботи з липня 1985 року по червень 1990 року на підставі довідки про заробітну плату від 31.12.2016 №РН/14-20-М-319. Дана довідка не підтверджена первинними документами, оскільки надані копії первинних документів не можуть бути придатними для сприйняття змісту і не можуть слугувати такими, які підтверджують суми заробітку.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 20.10.2021 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії за віком, зокрема пільгового страхового стажу в 1,5 кратному розмірі за період роботи з 10.08.1983 по 31.12.1990 в Мамонтовському УБР в/о "Юганскнефтегаз", (Пос. Мамонтово Нефтеюганського району знаходиться на території Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області, місцевість якого прирівняна до районів Крайньої Півночі) на підставі записів в трудовій книжці, а також на підставі архівної довідки представництва АТ "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319 про підтвердження заробітної плати за період роботи в Мамонтовському УБР для обчислення пенсії врахувати заробітну плату за період з липня 1985 року по червень 1990 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі №500/8399/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом від 01.11.2021 №6476-6598/М-02/8-1900/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, період роботи з 10.08.1983 до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців та повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії за віком від 20.10.2021, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У решті позовних вимог - відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи з урахуванням вимог резолютивної частини рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2021, страховий стаж позивача визначено тривалістю 31 рік 09 місяців 07 днів.

Крім того в ході розгляду заяви від 20.10.2021 №6598/М-1900-21, поданої в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян", було направлено запит в російську федерацію з метою проведення перевірки достовірності видачі довідки про заробіток від 31.12.2016 №РН/14-20-М-319.

Згідно з листом представництва ПАО "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі, долучено, зокрема, копії особових рахунків за окремі місяці в період з липня 1983 року по лютий 1999 року.

Однак, обчислювати пенсію з врахуванням сум заробітку, відображених у згаданій довідці, підстави відсутні, оскільки надані копії первинних документів не придатні для сприйняття їх змісту та не можуть слугувати підтвердження сум заробітку.

Враховуючи зазначене, довідка про заробітну плату від 31.12.2016 №РН/14-20-М-319 не підтверджена первинними документами.

Крім вказаного, листом від 27.11.2023 за №10621-10844/М-02/8-1900/23 позивача проінформовано, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Не погоджуючись з таким рішенням територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за віком згідно довідки про заробіток від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319, позивач звернулася до суду цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV. (далі - Закон №1058-IV)

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону №1058-IV. Так, згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 цього Порядку за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку №22-1).

Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 17 березня 2015 року у справі №21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14, та Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі №686/6278/17, від 12 червня 2019 року у справі №752/21038/16-а.

На підтвердження отримання заробітної плати за період з 10.08.1983 по 04.02.1993 позивач подала архівну довідку від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319 представництва АТ "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі.

Підставою видачі вказаної довідки стали первинні бухгалтерські документи (особові рахунки по нарахуванню заробітної плати) особова карточка форми Т-2.

Довідка видана для призначення пенсії.

Суд зазначає, що згідно архівної довідки представництва ПАО "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі від 30.12.2016 за №PH/14-20-М-319, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала в Мамонтовському управлінні бурових робіт виробничого об`єднання "Юганснефтегаз" з місцезнаходженням в пос. Мамонтово Нефтеюганского району з 10.08.1983 по 04.02.1993 на посаді слюсаря та отримувала заробіток, який враховується при нарахуванні пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З огляду на зазначене, у розглядуваному випадку саме органи Пенсійного фонду України мають право перевіряти обґрунтованість видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було направлено запит в російську федерацію з метою проведення перевірки достовірності видачі довідки про заробіток від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319.

Згідно з листом представництва ПАО "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі від 14.12.2021 №РН/14-15-1253-21 на №1900-0304-10/32240 від 29.10.2021 надано архівні документи на ОСОБА_1 , долучено, зокрема, копії особових рахунків за окремі місяці в період з липня 1983 року по лютий 1999 року.

Отже, архівними довідками від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319, від 10.12.2021 №РН/14-20-М-132-21, виданими представництвом ПАО "НК "Роснефть" в Ханти-Мансійському автономному окрузі на підставі первинних бухгалтерських документів (особові рахунки по нарахуванню заробітної плати) особова карточка форми Т-2, накази по особовому складу, належним чином підтверджено заробітну плату позивача за період роботи з 10.08.1983 по 04.02.1993.

За твердженням відповідача, обчислювати пенсію з врахуванням сум заробітку, відображених у довідці від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319, підстави відсутні, оскільки надані копії первинних документів не придатні для сприйняття їх змісту та не можуть слугувати підтвердження сум заробітку, тому довідка про заробітну плату від 31.12.2016 №РН/14-20-М-319 не підтверджена первинними документами.

Однак судом встановлено, що зазначені вище довідки містять відомості, що є необхідними для перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком, тому відповідачем протиправно не враховано їх при розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії позивача.

Щодо твердження відповідача, що 29.11.2022 Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення" від 29.11.2022 №1328), то судом враховано наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода від 13.03.1992).

Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Отже, дія цієї угоди розповсюджувалася на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

В силу положень статті 6 Угоди від 13.03.1992, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 11 зазначеної Угоди від 13.03.1992, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховуються при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Положення цієї Угоди були чинними на момент роботи позивача у спірний період. При цьому суд враховує, що 29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Постанова набрала чинності 02.12.2022.

Водночас, відповідно до пункту 2 статті 13 Угоди про гарантії пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в росії. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі №345/9/17.

Відтак, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, а також заробітку орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії.

Суд відмічає, що на час набуття позивачем трудового стажу у спірному періоді, вказані вище Угода були чинними для України, відтак підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Окрім того, аналіз наведеного вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

01.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України №2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" (далі Закон №2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022 і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., №46, ст.417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР .

Проте суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, положення Закону №2783-IX підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022, а положення Постанови №1328 з 02.12.2022.

Отже, оскільки позивач працювала у російській федерації в той час, коли усі вищевказані міжнародні договори були чинні, у відповідача не було підстав не враховувати заробіток позивача в російській федерації.

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є задоволення позову шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за віком позивачу з урахуванням архівної довідки та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням усіх сум заробітку, що зазначені в архівних довідках.

При цьому, суд враховує, що з урахуванням заявлених позовних вимог, з огляду на строки звернення до суду із позовом, встановлені статтею 122 КАС України, слід здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 27.02.2024 з урахуванням заробітку, зазначеного в архівних довідках (про заробітну плату) від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319, від 10.12.2021 №РН/14-20-М-132-21.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до частин першої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн сплачений згідно квитанції № від 21.08.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням архівної довідки від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням усіх сум заробітку, що зазначені в архівних довідках (про заробітну плату) від 30.12.2016 №РН/14-20-М-319, від 10.12.2021 №РН/14-20-М-132-21 з 27.02.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 17 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.