Справа № 480/6821/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 р.Справа № 480/6821/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Державного підприємства "Дослідне господарство агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" та Заступника керівника Сумської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2023, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/6821/22

за позовом Роменської міської ради Сумської області

до Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області треті особи Головне управління Держгеокадастру у Сумській області Державне підприємство "Дослідне господарсько "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України", Державне підприємство "Дослідне господарство агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Роменська міська рада звернулась (далі позивач) до Сумського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області (далі відповідач), третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (далі Головне управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому просив суд:

1. Визнати протиправними дії Управління адміністративний послуг Роменської міської ради Сумської області щодо відмови Роменській міській раді Сумської області в державні реєстрації земельних ділянок, викладеній в листі від 01.07.2022 №1347/05-17.

2. Зобов`язати Управління адміністративний послуг Роменської міської ради Сумської області здійснити за Роменською міською радою Сумської області державну реєстрацію права комунальної власності земельних ділянок, що знаходяться на території Роменської міської ради Сумської області, а саме:

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0175 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 30,7000 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0178 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 19,9476 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 102,5545 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0180 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 54,9329 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0072 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,7324 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0073 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 2,2591 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0075 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 26,1521 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0097 для дослідних і навчальних цілей, 1,6713 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0174 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 96,7829 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0166 для дослідних і навчальних цілей, 3,3685 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0177 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 83,0218 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0163 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 5,6201 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 12,0334 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :08:001:0077 для дослідних і навчальних цілей, 0,8926 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0109 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 95,9381 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 150,2354 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0110 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 166,229 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:004:0018 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 66,0354 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0103 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 88,354 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 70,7974 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0102 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 32,1944 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0172 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 79,3791 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 83,7064 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 40,9624 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0080 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 39,7456 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0071 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 15,4155 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1,9 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0410 для дослідних і навчальних цілей, 3,4177 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :12:002:0126 для дослідних і навчальних цілей, 0,9039 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0170 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 22,2563 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0181 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 147,8296 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0167 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,15,375 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0165 для дослідних і навчальних цілей, 4,0652 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :10:001:0104 для дослідних і навчальних цілей, 0,1942 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0095 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,8537 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0103 для дослідних і навчальних цілей, 0,7095 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0113 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 95,2384 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0107 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 90,7812 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0100 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,685 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:004:0015 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,4524 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0110 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 71,4567 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0109 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 88,3286 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 50,0049 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0176 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 61,8289 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0166 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 129,8464 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0411 для дослідних і навчальних цілей, 0,1533 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0081 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 104,1234 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0070 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 2,3891 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0084 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 66,8287 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0412 для дослідних і навчальних цілей, 0,2 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0096 для дослідних і навчальних цілей, 7,6017 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0169 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 26,5608 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0168 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 15,481 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0164 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 26,13 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 16,0144 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0106 для дослідних і навчальних цілей 0,5067 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :08:002:0110 для дослідних і навчальних цілей, 0,5945 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0111 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 97,3569 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0108 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 53,4989 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0105 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 74,6953 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:004:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 16,8218 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0104 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 29,6000 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0108 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 69,6093 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0092 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 12,086 га.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі №480/6821/22 адміністративний позов Роменської міської ради Сумської області до Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено у повному обсязі.

На зазначене рішення суду 14.04.2023 Державним підприємством "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (надалі - ДП «ДГ АФ «НАДІЯ») та 15.05.2023 заступником керівника Сумської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (надалі прокурор) подано апеляційні скарги.

Так, ДП «ДГ АФ «НАДІЯ», не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та увалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позову Роменської міської ради Сумської області в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» вказало, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було порушено права та законні інтереси ДП «ДГ АФ «НАДІЯ», оскільки остання має на праві постійного користування земельні ділянки в межах Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, щодо державної реєстрації частини з яких і виник спір у даній справі.

Так, за доводами заявника апеляційної скарги розпорядженням Роменської районної державної адміністрації №541 від 05.08.2011 було видано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» на земельні ділянки орієнтовною площею 3944,2297 га в межах Перехрестівської сільської ради. Затвердження такої документації підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, за якими сформовано та зареєстровано за ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» земельні ділянки на загальну площу 3943,4910 га. Водночас, речове право за підприємством не було внесено до даних реєстру речових прав та розміщено до архівного шару ДЗК, де на їх основі Держгеокадастр сформував нові земельні ділянки, частину з яких було передано у власність фізичним особам. За даними обставинами порушено кримінальне провадження, яке перебуває у провадженні Національного антикорупційного бюро України за № 0000585, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Сумській області своїм службовим становищем, які усупереч ст.84, 116,122,149,150 ЗКУ, прийняли рішення внаслідок яких із державної власності безповоротно вибула особливо цінна земля на території Роменського району Сумської області загальною площею близько 2000 га, яка перебувала на праві постійного користування у ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» (ухвала Вищого антикорупційного суду України від 13.03.2020 за № 991/2120/20). Водночас, є і сформовані, але не розподілені земельні ділянки ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» на території Перехрестівської сільської ради загальною площею 1342,6094 га.

Посилаючись на приведене вище ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» зазначає, що ухваливши оскаржуване рішення суд першої інстанції, фактично прийняв рішення про права та законні інтереси ДП «ДГ АФ «НАДІЯ», яке користується зазначеними земельними ділянками та щодо яких на виконання оскаржуваного рішення було проведено незаконну державну реєстрацію, не залучивши заявника апеляційної скарги до участі у справі. У зв`язку з приведеним, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що відповідно є підставою для скасування судового рішення.

Окрім того, за переконаннями ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» судом першої інстанції було порушено вимоги статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 у справі №991/2120/20 накладено арешт із встановленням заборони відчуження та розпорядження на конкретні земельні ділянки (із визначенням кадастрових номерів). Натомість, судом першої інстанції було проігноровано існування діючих обтяжень та неповно з`ясовано обставини справи, не дослідивши належним чином наявності в Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права комунальної власності щодо земельних ділянок, із зауваженням того, що відбулось не відчуження чи розпорядження земельними ділянками, а лише приведення статусу даних земельних ділянок відповідно до вимог п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України - зміни державної форми власності на комунальну, оскільки законом прямо передбачено, що ця земля є комунальною з моменту внесення відповідних змін до земельного законодавства, у зв`язку з чим всупереч наявному обтяженню земельних ділянок зобов`язав Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області здійснити оспорювану державну реєстрацію.

Заступник керівника Сумської обласної прокуратури, який звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, у своїй апеляційній скарзі просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позову Роменської міської ради Сумської області в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор вказав на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що за обставинами даної справи відбулося не відчуження чи розпорядження земельними ділянками, а лише приведення статусу даних земельних ділянок у відповідність до вимог пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, а саме, зміна державної форми власності на комунальну, оскільки законом прямо передбачено, що ця земля є комунальною з моменту внесення відповідних змін до земельного законодавства (Закон України №1423-1X від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин»). Між тим, на переконання прокурора висновок оскаржуваного рішення про можливість здійснення перереєстрації форми власності спірних земельних ділянок з державної на комунальну, судом першої інстанції було порушено заборону встановлену ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 у справі №0991/2120/20, якою було накладено арешт з метою зупинення та недопущення вибуття із власності держави особливо цінних земель, що перебувають на балансі ДП «ДГ «Іскра» та ДП «ДГ «Надія».

Не погоджуючись із доводами приведених апеляційних скарг позивачем подано до суду апеляційної інстанції письмовий відзив, в яких він просив залишити апеляційні скарги ДП «ДГ «Надія» та прокурора без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим.

Окрім того, Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області (далі Головне управління) подано до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу прокурора з огляду на те, що у останнього відсутні підстави для звернення до суду з відповідною апеляційною скарго. Так, права та інтереси Головного управління не були порушені у зв`язку з вчиненням дій по реєстрації та набуттю права комунальної власності Роменською міською радою відносно земельних ділянок, адже Головне управління не є власником спірних земельних і законом заборонено Головному управлінню здійснювати розпорядження такими земельними ділянками. Таким чином, у прокурора відсутні підстави для звернення до суду з апеляційною скаргою в інтересах Головного управління у даній справі.

Водночас, в ході розгляду судом апеляційної інстанції даної справи від представника державного підприємства «Дослідне господарсько «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України (надалі по тексту також ДП «ДГ «Іскра») - адвоката Фузік Вікторії Валеріївни надійшло клопотання про залучення третіх осіб, а саме: залучити в якості третіх осіб на стороні апелянта ДП «ДГ АФ «Надія» - ДП «ДГ «Іскра», Національну академію аграрних наук України та Національне бюро України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року вказане клопотання було задоволено частково та залучено до участі у розгляді даної справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зокрема: Державне підприємство "Дослідне господарсько "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" та Державне підприємство "Дослідне господарство агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України". В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційних скаргах та відзивах на них дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на території Роменської міської територіальної громади знаходяться 64 земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а саме:

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0175 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 30,7000 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0178 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 19,9476 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 102,5545 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0180 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 54,9329 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0072 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,7324 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0073 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 2,2591 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0075 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 26,1521 га;

-кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0097 для дослідних і навчальних цілей, 1,6713 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0174 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 96,7829 га;

-кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0166 для дослідних і навчальних цілей, 3,3685 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0177 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 83,0218 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0163 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 5,6201 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 12,0334 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :08:001:0077 для дослідних і навчальних цілей, 0,8926 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0109 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 95,9381 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 150,2354 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0110 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 166,229 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:004:0018 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 66,0354 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0103 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 88,354 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0112 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 70,7974 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0102 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 32,1944 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0172 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 79,3791 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 83,7064 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 40,9624 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0080 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 39,7456 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0071 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 15,4155 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1,9 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0410 для дослідних і навчальних цілей, 3,4177 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :12:002:0126 для дослідних і навчальних цілей, 0,9039 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0170 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 22,2563 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0181 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 147,8296 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0167 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,15,375 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0165 для дослідних і навчальних цілей, 4,0652 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :10:001:0104 для дослідних і навчальних цілей, 0,1942 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0095 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,8537 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0103 для дослідних і навчальних цілей, 0,7095 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0113 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 95,2384 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0107 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 90,7812 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0100 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,685 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:004:0015 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 14,4524 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0110 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 71,4567 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0109 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 88,3286 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0106 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 50,0049 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0176 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 61,8289 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0166 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 129,8464 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0411 для дослідних і навчальних цілей, 0,1533 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0081 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 104,1234 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0070 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 2,3891 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0084 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 66,8287 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0412 для дослідних і навчальних цілей, 0,2 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0096 для дослідних і навчальних цілей, 7,6017 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0169 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 26,5608 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0168 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 15,481 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0164 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 26,13 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 16,0144 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0106 для дослідних і навчальних цілей 0,5067 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :08:002:0110 для дослідних і навчальних цілей, 0,5945 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0111 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 97,3569 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0108 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 53,4989 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0105 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 74,6953 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:004:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 16,8218 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0104 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 29,6000 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0108 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 69,6093 га;

- кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0092 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 12,086 га (далі по тексту також - 64 земельні ділянки).

Земельні ділянки до прийняття змін у Земельний кодекс України знаходились у державній власності, а контрольні та розпорядчі функції щодо них здійснював Держгеокадастр в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

На виконання вимог земельного законодавства, позивач 23.12.2021 прийняв рішення «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність Роменської міської ради» (рішення 25-ї сесії восьмого скликання). Цим рішенням виконкому Роменської міської ради було доручено оформити право комунальної власності на ці земельні ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

30 червня 2022 року виконком Роменської міської ради Сумської області звернувся з заявою №03-26/1641 до Управління адміністративних послуг Роменської міської ради.

Листом від 01.07.2022 №1347/05-17 відповідач відмовив в проведенні державної реєстрації земельних ділянок з посиланням на те, що на них, відповідно до ухвали Вищого антикорупційного суду від 13.03.2022 у справі №991/2120/20 у кримінальній справі 1-кс/991/2165/20 накладено арешт, а відповідно до п. 6 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Не погодившись із такою відмовою позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що у цьому випадку порушуються права відповідної територіальної громади щодо 64 земельних ділянок, оскаржувана відмова створює правову невизначеність з їх приводу, не відповідає критеріям обґрунтованості, розсудливості, складена без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, та з порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача та третіх осіб, а також суспільних інтересів, і цілями, на досягнення яких вона спрямована, у зв?язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог позову Роменської міської ради Сумської області.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом спору в даній справі є виключно законність та обґрунтованість дій відповідача щодо відмови у здійсненні державної реєстрації прав комунальної власності за позивачем на 64 земельні ділянки, що знаходяться на території Роменської міської ради Сумської області, в тому числі з приводу дотримання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі по тексту - Закон № 1952-IV) при прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації відповідних прав.

Так, у відповідності до пункту 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1952-IV визначено, що державній реєстрації прав підлягають:

1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва;

2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону;

4) обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва: заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека; вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; інші обтяження відповідно до закону.

Підстави для державної реєстрації прав визначено у статті 27 Закону № 1952-IV. Так, в пункті 13 частини першої приведеної статті закріплено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність.

Водночас, у статті 24 Закону № 1952-IV виокремлено підстави для відмови в державній реєстрації прав, зокрема, одною з таких підстав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (пункт 6 частини першої статті 24 № 1952-IV).

Таким чином, з приведеного вбачається, що державна реєстрація прав на нерухоме майно не може відбуватись за умови наявності зареєстрованих обтяжень прав на нерухоме майно, в тому числі, такого як арешт нерухомого майна накладеного судовим рішенням.

Як встановлено колегією суддів із матеріалів справи, на території Роменської міської територіальної громади знаходяться 64 земельні ділянки сільськогосподарського призначення (цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для дослідних і навчальних цілей) з кадастровими номерами :03:001:0175, :03:001:0178, :02:005:0002, :03:001:0180, :01:002:0072, :01:002:0073, :01:002:0075, :03:001:0097, :03:001:0174, :02:001:0166, :03:001:0177, :03:001:0163, :02:002:0004, :08:001:0077, :04:002:0109, :04:002:0112, :04:002:0110, :04:004:0018, :04:003:0103, :04:003:0112, :04:003:0102, :03:001:0172, :02:005:0003, :02:003:0002, :01:002:0080, :01:002:0071, :01:002:0085, :05:002:0410, :12:002:0126, :03:001:0170, :03:001:0181, :03:001:0167, :02:001:0165, :10:001:0104, :04:003:0095, :04:002:0103, :04:002:0113, :04:002:0107, :04:003:0100, :04:004:0015, :04:003:0110, :04:003:0109, :04:003:0106, :03:001:0176, :03:001:0166, :05:002:0411, :01:002:0081, :01:002:0070, :01:002:0084, :05:002:0412, :03:001:0096, :03:001:0169, :03:001:0168, :03:001:0164, :02:002:0005, :04:002:0106, :08:002:0110, :04:002:0111, :04:002:0108, :04:003:0105, :04:004:0019, :04:003:0104, :04:003:0108, :04:003:0092 (далі по тексту також - 64 земельні ділянки).

Позивач на виконання вимог пункту 24 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (далі ЗК України) (доповнено згідно із Законом №1423-IX від 28.04.2021) 23.12.2021 прийняв рішення «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність Роменської міської ради» (рішення 25-ї сесії восьмого скликання) (а.с. 33, 34-35 том 1), згідно з яким 64 земельні ділянки в межах території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області прийнято в комунальну власність Роменської міської ради з державної власності. Цим рішенням також доручено виконкому Роменської міської ради оформити право комунальної власності на ці земельні ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

30 червня 2022 року виконком Роменської міської ради Сумської області звернувся з відповідною заявою №03-26/1641 до Управління адміністративних послуг Роменської міської ради (а.с. 31-32 том 1).

Однак листом від 01.07.2022 №1347/05-17 відповідач відмовив в проведенні державної реєстрації земельних ділянок з посиланням на те, що на них, відповідно до ухвали Вищого антикорупційного суду від 13.03.2022 у справі №991/2120/20 (провадження 1-кс/991/2165/20) накладено арешт, а відповідно до п. 6 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (а.с. 30 том 1).

Колегія суддів з приведеними діями відповідача погоджується, виходячи з наступного.

Так, ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13.03.2022 у справі №991/2120/20 (провадження 1-кс/991/2165/20) прийнятої в межах кримінального провадження внесеного 15.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000585, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого чю2 ст.364 КК України, накладено арешт із встановленням заборони на відчуження та розпоряджання на наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0175, :03:001:0166, :03:001:0172, :03:001:0176, :03:001:0178, :02:005:0003, :02:005:0002, :02:003:0002, :05:002:0411, :03:001:0180, :01:002:0080, :01:002:0081, :01:002:0072, :01:002:0071, :01:002:0070, :01:002:0073, :01:002:0085, :01:002:0084, :01:002:0075, :05:002:0410, :05:002:0412, :03:001:0097, :12:002:0126, :03:001:0096, :03:001:0174, :03:001:00170, :03:001:0169, :02:001:0166, :03:001:0181, :03:001:0168, :03:001:0177, :03:001:0167, :03:001:0164, :03:001:0163, :02:001:0165, :02:002:0005, :02:002:0004, :10:001:0104, :04:002:0106, :08:001:0077, :04:003:0095, :08:002:0110, :03:001:0108, :04:002:0103, :02:001:0236, :04:002:0109, :04:002:0113, :04:002:0111, :04:002:0112, :04:002:0107, :04:002:0108, :04:002:0110, :04:003:0100, :04:003:0105, :04:004:0018, :04:004:0015, :04:004:0019, :04:003:0103, :04:003:0110, :04:003:0104, :04:003:0112, :04:003:0109, :04:003:0108, :04:003:0102, :04:003:0106, :04:003:0092 (а.с. 27-34 том 4).

Саме щодо 64 земельних ділянок із приведених в ухвалі вище, у даній справі склалися спірні правовідносини.

Як вбачається із копій Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 94-250 том 4, а.с.1-17 том 5) за спірними земельними ділянками обтяження за ухвалою у справі №991/2120/20 були зареєстровані та внесені до Реєстру у травні 2020 року.

Таким чином, станом на 30 червня 2022 року, тобто на дату звернення Виконкому Роменської міської ради Сумської області із заявою №03-26/1641 до Управління адміністративних послуг Роменської міської ради (а.с. 31-32 том 1) задля здійснення державної реєстрації права комунальної власності за Роменською міською радою, були зареєстрованими в Реєстрі обтяження у формі арешту на 64 земельні ділянки в межах кримінального провадження №0000585.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову відповідача у вчиненні державної реєстрації прав на спірні земельні ділянки, у зв`язку з чим слід дійти до висновку, що Управління адміністративних послуг Роменської міської ради прийняло рішення на підставі, у межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що дії позивача з набуття в комунальну власність земельних ділянок не є розпорядження ними чи їх відчуженням, а тому у даному випадку не порушуються заборони, встановлені ухвалою Вищого антикорупційного суду України від 13.03.2020, державним реєстратором вчинюються дії саме на виконання спеціального земельного законодавства і зміна суб`єкта права на земельну ділянку не впливає на наявні обтяження у кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Так за положеннями пункту 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV підставою для відмови в державній реєстрації прав є саме наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, при цьому без зазначення будь-яких винятків.

У свою чергу також слід зауважити, що приведене вище положення пункту 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV передбачає відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно взагалі при наявності обтяження, без виключень чи це є реалізацією власником права власності, чи це є зміна підпорядкування земельних ділянок державної власності в комунальну власність.

Тобто пункт 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV забороняє вчиняти державну реєстрацію будь-яких прав, в тому числі зміну підпорядкування нерухомого майна, а відтак дії відповідача щодо відповідної відмови були законними.

Між тим, слід зауважити, що частина четверта статті 24 Закону № 1952-IV передбачає, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав за особою, щодо якої або щодо майна якої наявні обтяження у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону;

4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно (крім іпотеки);

5) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава;

6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину;

7) державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем;

8) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі нотаріально посвідченого договору - у разі якщо обтяженням є вимога нотаріального посвідчення договору, встановлена власником майна.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена (частина п?ята статті 24 Закону № 1952-IV).

Виходячи з аналізу приведених вище положень колегія суддів доходить до висновку, що до спірних правовідносин не застосовується частина четверта статті 24 Закону № 1952-IV, оскільки приведений у цій частині перелік виключень при застосуванні відмови в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV, не містить умов, які б могли бути застосовані до спірних правовідносин у даній справі.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Колегія суддів зазначає, що приписи Закону № 1952-IV не визначають терміну відчуження, в той же час за приписами ст. 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності, зокрема воно припиняється у разі відчуження власником свого майна (п. 1) та примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону (п.6).

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що відчуження права власності полягає в його припиненні як добровільно власником майна так і в примусовому порядку.

При цьому, право розпорядження власним майном є складовою права власності, а тому будь - який перехід права власності, в тому числі в силу відчуження його власником на підставі договору або закону є відчуженням такого майна від власника до нового набувача.

У відповідності до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ Перехідні положення ЗК України доповнено пунктом 24, який встановив, що «з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади про викуп для суспільних потреб земельних ділянок приватної власності, прийняті до дня набрання чинності цим пунктом, є чинними, а заходи щодо відчуження таких земельних ділянок здійснюються органами, визначеними статтями 8 і 9 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".

Таким чином, за приписами приведеного вище пункту земельні ділянки (за виключенням визначеного переліку земель) з державної форми власності передаються у комунальну власність територіальних громад.

За таких обставин відчуження права власності на земельні ділянки від держави до власності територіальних громад відбулося в силу закону, а тому висновку суду першої інстанції, що у даній справі відбулося не відчуження чи розпорядження земельними ділянками, а лише приведення статусу даних земельних ділянок відповідно до вимог пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України - зміни державної форми власності на комунальну колегія суддів вважає безпідставними.

Приведена норма пункту 24 розділу X Перехідних положень ЗК України передбачає вчинення територіальною громадою дій для реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, які в силу закону вважаються комунальною власністю.

Водночас, вказана норма не уточнює специфіки чи особливостей проведення державної реєстрації такого переходу прав, а відтак з питань реєстрації прав на нерухоме майно слід керуватися положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які, зокрема, виключають можливість здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно за наявності зареєстрованих обтяжень (пункт 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV).

Тому колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що у даній ситуації відбулося не відчуження чи розпорядження земельними ділянками, а лише приведення статусу даних земельних ділянок відповідно до вимог пункту 24 Перехідних положень ЗК України, що відповідно дає підстави на державну реєстрацію прав на нерухоме майно незалежно від дії обтяжень встановлених на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду.

З приводу доводів Головного управління Деожгеокадастру у Сумській області про відсутність підстав у прокурора для звернення до суду з апеляційною скаргою, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Конституційний Суд України зазначив, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абзац другий частини п`ятої Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Отже, вирішення питання про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, полягає у встановленні органу, який, використовуючи на підставі норм законодавства надані йому повноваження, зобов`язаний з метою захисту інтересів держави вчиняти юридичні дії, що впливають на права та обов`язки суб`єктів спірних правовідносин, зобов`язуючи їх припинити порушення інтересів держави та усунути наслідки цих порушень.

Згідно з положеннями ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

З огляду на це у сфері земельних відносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, згідно з якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

За правилами ст. ст. 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу та основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад і держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами, територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Водночас, спеціальний правовий статус щодо земельних ділянок державної форми власності, які надані у постійне користування підприємствам і установам НААН України передбачений положеннями ст. ст. 84, 150 ЗК України, ст. ст. 4, 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу».

Зокрема, пунктом «е» частини четвертої статті 84 ЗК України встановлено, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, що використовуються для забезпечення діяльності Національної академії наук України та державних галузевих академій наук.

Положеннями частини другої статті 117 ЗК України передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, серед іншого, належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Також відповідно до пункту «в» частини першої статті 150 ЗК України до особливо цінних земель, зокрема, належать землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів.

Відповідно до пп. а) ч. 1 п. 24 Перехідних положень ЗК України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

У даній справі прокурор звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою зазначив, що його дії були обумовлені захистом інтересів держави, а саме пов`язано із безповоротним вибуттям з державної власності особливо цінної землі на території Роменського району Сумської області загальною площею 2000 га, яка перебувала на праві постійного користування у ДП ДГ «Іскра» та ДП ДГ АФ «Надія», адже за вказаним фактом було порушено кримінальне провадження №0000585, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України та ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13.03.2022 у справі №991/2120/20 (провадження 1-кс/991/2165/20), зокрема, на спірні земельні ділянки накладено арешт із встановленням заборони на відчуження та розпоряджання.

Відтак, прокурор вважає, що факт вибуття з державної власності спірних земельних ділянок, які перебували у постійному користуванні ДП ДГ «Іскра» та ДП ДГ АФ «Надія», у зв`язку з чим здійснюється порушено кримінальне провадження №0000585 та відповідно накладено арешт, безумовно стосується інтересів держави, в той час як уповноважений орган виконавчої влади не вчинив жодних дій.

Обґрунтовуючи бездіяльність компетентного органу в частині захисту інтересів держави, прокурором зауважено, що Головному управлінню Деожгеокадастру у Сумській області пропонувалось вжити заходи щодо захисту інтересів держави шляхом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, однак ним заперечується перебування спірних земельних ділянок на праві постійного користування у ДП ДГ АФ «Надія» та ДП ДГ «Іскра» у зв`язку з чим Головне управління вважає відсутніми у нього повноваження на звернення за захистом інтересів держави у даній справі з апеляційною скаргою.

При цьому, колегія суддів вважає слушними висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №925/1133/18 (постанова від 11.06.2024), де визначено, що прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо:

- орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси;

- орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;

Виходячи з приведеного вище, з огляду на те, що в межах кримінального провадження №0000585 ще не винесено остаточного рішення та провадження триває, в той час як арешт накладений ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13.03.2022 у справі №991/2120/20 (провадження 1-кс/991/2165/20) не скасовано, колегія суддів вважає наявними обґрунтовані підстави для звернення прокурора до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у даній справі в інтересах держави в особі Головного управління Деожгеокадастру у Сумській області, оскільки Головне управління наділене повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, однак не вчинив так дії.

Стосовно клопотання Головного управління Деожгеокадастру у Сумській області про закриття апеляційного провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України (а.с. 36-47 том 6), з огляду на те, що ДП ДГ АФ «Надія» не має жодного відношення до відповідних земельних ділянок, адже не має акту на право постійного користування спірними земельними ділянками, а відтак оскаржуване рішення не стосується прав та інтересів ДП ДГ АФ «Надія», колегія суддів зазначає наступне.

Процесуальною підставою для закриття апеляційного провадження у даній справі Головним управлінням визначено пункт 3 частини першої статті 305 КАС України, яким визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Доводячи відсутність у ДП ДГ АФ «Надія» прав та інтересів, які б вирішувались оспорюваним рішенням, Головне управління посилається на відсутність у ДП ДГ АФ «Надія» будь-яких документів, які б підтверджували право постійного користування на спірні земельні ділянки, зокрема, актів на право користування землею, як це визначено положеннями статті 20 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970.

Твердження третьої особи про відсутність у ДП ДГ АФ «Надії» акту на право постійного користування землею, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відсутність акту про право постійного користування земельними ділянками не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування, оскільки державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права, тоді як існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акту.

Приведені висновки також узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.11.2019 у справі №823/1984/16.

Доводи позивача про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б належним чином підтверджували існування у ДП ДГ АФ «Надії» права на постійне користування спірними земельними ділянками, колегія суддів вважає безпідстмавними, з огляду на те, що у даній справі предметом позову не є наявність або відсутність права у третьої особи на землю, предметом спору є саме дії щодо здійснення реєстрації права на вказані земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав, в той час як існує заборона на відчуження та розпорядження спірними земельними ділянками, яка встановлена на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 у справі №0991/2120/20.

За змістом ухвали Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 під час судового розгляду встановлено, що майно у вигляді зазначених у клопотанні земельних ділянок, на які детектив просить накласти арешт, перебуває у постійному користуванні ДП «ДГ «Іскра» та ДП «ДГ «АФ Надія», що підтверджується постановою Президії Верховної Ради УРСР «Про статус Української академії аграрних наук» від 29.07.1991 № 1370-ХІІ, наказом Національної академії аграрних наук України № 103 від 15.04.1992 р., що є додатками до протоколом огляду від 12.03.2020 р , а також додатками до нього у вигляді державного акту на вічне користування землею колгоспами та доповнення до нього, статистичними довідками державної звітності за формами «6-зем», протоколами огляду від 16.09.2019, від 22.10.2019, від 22.01.2020 за результатом огляду Національної кадастрової системи, Публічної кадастрової карти України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, листом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 05.04.2017 № 8-18-0.332-4810/2-17. Слідчим суддею встановлено, що на підставі розробленої технічної документації із землеустрою, що посвідчує право на постійне користування зазначеними у клопотанні земельними ділянками, що використовуються ДП «ДГ «Іскра» та ДП «ДГ «АФ Надія», були присвоєні кадастрові номер, що були занесені у Державний земельний кадастр України у 2013-2014 роках. При цьому, з моменту формування земельних ділянок ДП «ДГ «Іскра» та ДП «ДГ «АФ Надія» по даний час державними органами України не приймалося жодних рішень, які стосуються припинення права постійного користування такими ділянками зазначеними підприємствами. Однак, під час судового розгляду встановлено, що присвоєні зазначеним земельним ділянкам кадастрові номери у 2017 році без згоди з боку ДП «ДГ «Іскра» та ДП «ДГ «АФ Надія» Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області були видалені з Державного земельного кадастру, та у період з 2017 року по 2020 р. службовими особами ГУ Держгеокадастру у Сумській області, діючи в інтересах ТОВ «АФ Довіра 2008», приймалися та продовжують прийматися рішення про надання у приватну власність громадян відповідних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2000 га, які повністю накладаються на особливо цінні землі, що сформовані та перебувають у постійному користуванні ДП «ДГ «Іскра» та ДП «ДГ «АФ Надія», при цьому неодноразово відмовляючи зазначеним підприємствам в отриманні дозволів на розробку технічної документації з землеустрою, фактично позбавляючи ДП «ДГ «Іскра» та ДП «ДГ «АФ Надія» законного права на постійне користування цими земельними ділянками в майбутньому часі.

Приймаючи вказану ухвалу Вищий антикорупційний суду виходив з того, що досудовим розслідуванням встановлено наявність обґрунтованої підозри службових особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, враховуючи, що майно, на яке детектив просить накласти арешт, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, існування ризиків щодо можливості його приховування, відчуження, враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб зазначене у клопотанні майно на період досудового розслідування та здійснення слідчих дій залишалось у незміненому стані, то за таких обставин суд дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вищевказаного майна відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Таким чином, наявність кримінального провадження №0000585 за фактом безповоротного вибуття з державної власності особливо цінної землі на території Роменського району Сумської області загальною площею 2000 га, яка перебувала на праві постійного користування у ДП ДГ «Іскра» та ДП ДГ АФ «Надія», та існування не скасованої заборони на відчуження та розпорядження спірними земельними ділянками згідно ухвали Вищого антикорупційного суду від 13.03.2022 у справі №991/2120/20 (провадження 1-кс/991/2165/20), доводить, що зняття заборони, накладеної за судовим рішенням порушує права ДП ДГ АФ «Надія» та ДП ДГ «Іскра».

Таким чином, є безпідставними вимоги Головного управління Деожгеокадастру у Сумській області про закриття апеляційного провадження, у зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання слід відмовити.

Інші доводи апеляційних скарг, відзивів на них та заперечень не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді апеляційної інстанції та не впливають на висновки суду, викладені вище у даному рішенні.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

За викладених обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Роменської міської ради Сумської області, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Згідно частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно пункту 4 частини першої статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі №480/6821/22 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні відмовити у задоволенні адміністративного позову Роменської міської ради Сумської області.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Деожгеокадастру у Сумській області про закриття апеляційного провадження - відмовити.

Апеляційні скарги Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України та заступника керівника Сумської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі №480/6821/22 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Роменської міської ради Сумської області до Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Державне підприємство "Дослідне господарсько "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України", Державне підприємство "Дослідне господарство агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 17.10.2024 року