Справа № 440/4079/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/4079/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у судовій справі №440/4079/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01 липня 2021 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №440/4079/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у відновленні нарахування щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" № 713 від 14 липня 2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити ОСОБА_1 нарахування щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" №713 від 14 липня 2021 року; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

09 жовтня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява від 09 жовтня 2024 року (в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення по справі №440/4079/23), в якій він просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/4079/23 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №440/4079/23.

В обґрунтування вказаної заяви заявником зазначено, що в 2024 році було виконано інше рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/5631/24 та після виконання такого рішення відповідач самовільно зменшив розмір доплати, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 2000 грн до 851,60 грн.

Вирішуючи заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у судовій справі №440/4079/23, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання, зокрема учасниками справи.

Згідно з положеннями статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу наведених положень КАС України слідує, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі є правом, а не обов`язком, суду.

При цьому таке диспозитивне право може використовуватися судом в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

У разі невиконання судового рішення у добровільному порядку приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, спрямованих на примусове виконання такого судового рішення.

Так, за змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року /надалі Закон № 1404-VІІІ/ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно із частиною другою цієї статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, в межах примусового виконання судового рішення державний виконавець перевіряє виконання виконавчого документу, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, та у разі встановлення факту невиконання боржником виконавчого документу без поважних причин у встановлений виконавцем строк (10 робочих днів) виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів. У випадку встановлення виконавцем факту повторного невиконання боржником виконавчого документу без поважних причин у встановлений строк виконавець повторно накладає на боржника штраф та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто виконання рішення суду, яке набрало законної сили, у першу чергу забезпечується шляхом вчинення дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та спрямованих на примусове виконання судового рішення, а видом юридичної відповідальності боржника за факт невиконання ним без поважних причин у встановлений виконавцем строк покладеного на нього зобов`язання є накладення на боржника штрафу (штрафів) за невиконання виконавчого документу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду станом на 16 жовтня 2024 року виконавчий лист у справі №440/4079/23 не видавався, а відтак позивачем не вчинено дій щодо виконання судового рішення в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки наразі позивачем не використано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження", і такий порядок ще не вичерпано, у суду, за відсутності відповідних доказів, відсутні підстави вважати, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату.

Крім того, питання визначення розміру доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" після виконання іншого рішення суду по справі №440/5631/24 не було предметом розгляду у справі №440/4079/23 та відповідно рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №440/4079/23 не зобов`язано відповідача здійснювати нарахування щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" №713 від 14 липня 2021 року, у сумі 2000,00 грн під час подальших перерахунків пенсії. Тобто мають місце дії, які вчинені відповідачем у зв`язку з виникненням нових правовідносин з позивачем, а не дії, які пов`язані з виконанням відповідачем резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі №440/4079/23.

За таких обставин суд доходить висновку, що заява представника позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у судовій справі №440/4079/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.І. Слободянюк