Справа № 160/21936/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
13 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
1. визнати неправомірними та такими, що не відповідають Закону України «Про судоустрій та статус суддів» дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, вчинені 19 квітня 2024 року щодо:
- неправильного зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи суддею Саксаганського районного суду як «21 рік 10 місяців» замість правильного як «22 роки 1 місяць 7 днів»;
- не зарахуванні при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періодів роботи ОСОБА_1 на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінського гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року);
- не зарахуванні при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, двох роки навчання у Військовому інституті, як періоду проходження строкової військової служби;
- неправильного зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, 21 року 10 місяців замість правильного стажу 45 років 4 місяці 1 день;
- неправильного визначення при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 розміру його щомісячного довічного грошового як «52 відсотка (%) суддівської винагороди судді», замість правильного як «100 відсотка (%) суддівської винагороди судді»;
2. визнати за ОСОБА_1 право на:
- на зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 його стажу роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періодів роботи ОСОБА_1 на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінського гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року);
- на зарахуванні при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання двох роки навчання у Військовому інституті як періоду проходження строкової військової служби;
- на зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання 45 років 4 місяців 1 дня;
- на зараху вання при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання стажу 45 років 4 місяці 1 день;
- на призначення та отримання ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 100 відсотків (%) суддівської винагороди судді;
- на призначення та отримання ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у сумі 136209 грн. 60 коп. починаючи з 29 березня 2024 року до настання передбачених законом обставин, які впливають на розмір цього утримання;
3. визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області при розгляді заяви ОСОБА_1 від 26 квітня 2024 року про перерахунок ОСОБА_1 розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який був здійснений відповідачем 19 квітня 2024 року, внаслідок яких до стажу роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 :
- не включені періоди роботи ОСОБА_1 на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінсьюого гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року);
- не зарахуванні при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання двох роки навчання у Військовому інституті як періоду проходження строкової військової служби;
4. визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області при розгляді заяви ОСОБА_1 від 26 квітня 2024 року про перерахунок ОСОБА_1 розміру його щомісячного довічного грошового утримання, який був здійснений відповідачем 19 квітня 2024 року, внаслідок яких стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 неправильно визначений як «22 роки 28» днів замість правильного як «45 років 4 місяці 1 день;
5. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який був здійснений відповідачем 19 квітня 2024 року, під час якого:
- додатково зарахувати при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 його стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періодів роботи ОСОБА_1 на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінського гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року);
- додатково зарахувати при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання двох роки навчання у Військовому інституті як періоду проходження строкової військової служби;
- визначити при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 його стаж роботи судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання як 45 років 4 місяці 1 день;
- призначити ОСОБА_1 з 29 березня 2024 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 100 відсотків (%) суддівської винагороди судді;
- визначити, що ОСОБА_1 належить сплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у сумі 136209 грн. 60 коп., починаючи з 29 березня 2024 року до настання передбачених законом обставин, які впливають на розмір цього утримання;
- визначити, що ОСОБА_1 підлягають виплаті 250625 грн. 68 коп., які є різницею виплаченої Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з порушенням вимог закону суми 294212 грн. 72 коп. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за квітень - липень 2024 року та суми 544838 грн. 40 коп. цього утримання, які виходячи з вимог закону, підлягали виплаті за квітень - липень 2024 року.
6. стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 250625 грн. 68 коп., які є різницею виплаченої Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з порушенням вимог закону суми 250625 грн. 68 коп. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за квітень - липень 2024 року та суми 544838 грн. 40 коп. цього утримання, які виходячи з вимог закону, підлягали виплаті за квітень - липень 2024 року;
7. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 різницю в виплачених йому з порушенням вимог закону сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 29 березня 2024 року по день проведення перерахунку.
Ухвалою від 15 серпня 2024 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали від 15 серпня 2024 року отримана представником відповідача, проте, станом на день прийняття рішення відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України не надіслав до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи..
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 29.03.2024 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.
08.04.2024 року позивач отримав довідку № 01-25/13/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначено, що станом на 29.03.2024 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 136 209,60 грн.
Згідно з розрахунком від 08.04.2024 року, який наявний в матеріалах справи, стаж роботи на посаді судді та посадах які входять до стажу на посаді судді, станом на 29.03.2024 рік становить - 45 років 04 місяців 03 днів.
Згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, виданого 08.04.2024 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за №01-25/13/2024, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 29.03.2024 року становить 45 років 04 місяці 03 дні, з яких:
- Військовий слідчий, слідчий-начальник пересувної криміналістичної лабораторії, старший слідчий військової прокуратури Домнінського гарнізону з 26.06.1980 по 30.01.1986 - 05 років 07 місяців 04 дні;
- Старший слідчий, помічник військового прокурора, старший помічник військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону з 30.01.1986 по 27.11.1991 05 років 09 місяців 27 днів;
- Старший помічник військового прокурора, слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону з 27.11.1991 по 06.01.1994 02 роки 01 місяць 09 днів;
- Слідчий, військовий прокурор-криміналіст, заступник військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону з 06.01.1994 по 22.12.2000 06 років 11 місяців 16 днів;
- Військовий прокурор військової прокуратури Первомайського гарнізону з 22.12.2000 по 20.09.2001 00 років 08 місяців 29 днів;
- Період проходження строкової військової служби з 05.08.1976 по 04.08.1978 02 роки 00 місяців 00 днів;
- Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Pory Дніпропетровської області з 21.02.2002 по 28.03.2024 22 роки 01 місяць 08днів.
Загальним стаж судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання складає 45 років 04 місяці 03 дні.
При цьому при перерахунку довічного грошового утримання позивача, відповідачем застосовано 52% винагороди працюючого судді на відповідній посаді.
26 квітня 2024 року позивач звернувся із заявою про повідомлення підстав нарахування довічного грошового утримання у меншій сумі, навести відповідний розрахунок, процента, який береться до розрахунку відповідачем, та які роки не були зараховані та з яких причин. Також просив розглянути питання про врахування періодів, які не враховано.
Таким чином, спірним питанням є застосування відповідачем 54% суддівської винагороди при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, замість 100% винагороди працюючого судді на відповідній посаді, а також не зарахування до стажу роботи судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці періодів роботи на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінсьюого гарнізону, старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону, старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону, слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону, військового прокурора Первомайського гарнізону, періоду проходження строкової військової служби.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їх джерела права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.
У Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.
Конституційний Суд України також висловлював аналогічні позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях від 24 червня 1999 року № 6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій та гарантій), від 01 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії та щомісячного довічного грошового утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів).
З огляду на викладене, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЗУ №2862-XII кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків.
Абз. 2 ч. 4 зазначеної вище статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Враховуючи викладене, суд вважає, що нормами чинного законодавства, яке діяло на момент призначення позивача на посаду судді, та на період звільнення у відставку, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половину строку навчання за денною формою на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, а також стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Вказані правові висновки узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постановах від 10.12.2020 у справі № 638/7938/17, від 14.12.2020 у справі № 592/4591/17, від 27.01.2021 у справі № 591/2397/17.
Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій та статус суддів № 1402-VIIІ (далі Закон №1402- VIIІ) із змінами, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи і посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання) та звільнення відставку.
Суд також виходить з того, що неправомірним є позбавлення судді набутого статусу (статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності.
Відповідно, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним та незмінним, оскільки пенсійний орган не наділений повноваженнями зменшувати обрахований для прийняття рішення про відставку стаж роботи позивача на посаді судді, виходячи з якого і встановлювалося щомісячне довічне грошове утримання позивача.
Водночас, правовідносини стосовно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються частиною четвертою статті 142 Закону №1402-VIII, відповідно до якої перерахунок проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, але з урахуванням частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII, яка не вказує на необхідність зміни обчисленого раніше стажу позивача, але чітко визначає, що щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватися судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із збільшенням на два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання.
Суд наголошує на тому, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі статті 142 Закону №1402-VIII, не порушує права позивача, оскільки за рахунок збільшення розміру суддівської винагороди, що враховується при перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, значно збільшується і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який підлягає перерахунку згідно з частиною 3 статті 142 Закону № 1402-VIII та виплаті позивачу виходячи із 100 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді (45 років стажу судді, з яких 20 років - 50%; і 25 років по 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, що становить 50%).
Інше застосування положень частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII призведе до нерівності судді, які вийшли у відставку до 30.09.2016 року та суддів, які після проходження кваліфікаційного оцінюванню, відпрацювали на посаді судді щонайменше три роки.
Згідно із розрахунком стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, виданого 08.04.2024 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за №01-25/13/2024, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 29.03.2024 року становить 45 років 04 місяці 03 дні, з яких:
- Військовий слідчий, слідчий-начальник пересувної криміналістичної лабораторії, старший слідчий військової прокуратури Домнінського гарнізону з 26.06.1980 по 30.01.1986 - 05 років 07 місяців 04 дні;
- Старший слідчий, помічник військового прокурора, старший помічник військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону з 30.01.1986 по 27.11.1991 05 років 09 місяців 27 днів;
- Старший помічник військового прокурора, слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону з 27.11.1991 по 06.01.1994 02 роки 01 місяць 09 днів;
- Слідчий, військовий прокурор-криміналіст, заступник військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону з 06.01.1994 по 22.12.2000 06 років 11 місяців 16 днів;
- Військовий прокурор військової прокуратури Первомайського гарнізону з 22.12.2000 по 20.09.2001 00 років 08 місяців 29 днів;
- Період проходження строкової військової служби з 05.08.1976 по 04.08.1978 02 роки 00 місяців 00 днів;
- Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Pory Дніпропетровської області з 21.02.2002 по 28.03.2024 22 роки 01 місяць 08днів.
Загальним стаж судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання складає 45 років 04 місяці 03 дні.
Суд зазначає, що відповідач не наділений повноваженнями на ревізування стажу роботи судді та складових довідки про розмір суддівської винагороди для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді, у відставці.
Відповідно, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним та незмінним, оскільки пенсійний орган не наділений повноваженнями зменшувати обрахований для прийняття рішення про відставку стаж роботи позивача на посаді судді, виходячи з якого і встановлювалося щомісячне довічне грошове утримання позивача.
Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.
Вищенаведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).
Так, згідно з пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці".
На думку суду, відповідач не довів, що діяв відповідно до вимог закону, тому такі його дії є протиправними.
На підставі вищевикладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача у спосіб визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо:
- не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періодів роботи ОСОБА_1 на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінського гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року);
- не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, двох роки навчання у Військовому інституті, як періоду проходження строкової військової служби;
- зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, 21 року 10 місяців;
- визначення при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 розміру його щомісячного довічного грошового як 52 % суддівської винагороди судді;
Та як наслідок, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів роботи на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінського гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби з 05.08.1976 по 04.08.1978 02 роки 00 місяців 00 днів.
Крім того, оскільки щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці призначене та виплачується з 29.03.2024 року, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.03.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу 45 років 04 місяців 03 дні, у розмірі 100 відсотків від суми 136 209,60 грн. встановленої довідкою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо неправильного зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи суддею Саксаганського районного суду як «21 рік 10 місяців» замість правильного як «22 роки 1 місяць 7 днів», суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, відповідно до розрахунку Саксаганського районного суду м. Кривого Року Дніпропетровської області №01-25/13/2024 від 08.04.2024 року, ОСОБА_1 працював на посаді судді Саксаганського районного сдуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в період з 21.02.2002 року по 28.03.2024 рік, а саме 22 роки 01 місяць 08 днів.
А тому, належним способом захисту буде визнання протипраними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи суддею Саксаганського районного суду 21 рік 10 місяців, замість правильного - 22 роки 1 місяць 08 днів, і, як наслідок, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду роботи суддею Саксаганського районного суду саме 22 роки 1 місяць 08 днів.
Щодо позовних вимог про визначення, що ОСОБА_1 підлягають виплаті 250625 грн. 68 коп., які є різницею виплаченої Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з порушенням вимог закону суми 294212 грн. 72 коп. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за квітень - липень 2024 року та суми 544838 грн. 40 коп. цього утримання, які, виходячи з вимог закону, підлягали виплаті за квітень - липень 2024 року та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 250625 грн. 68 коп., які є різницею виплаченої Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з порушенням вимог закону суми 250625 грн. 68 коп. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за квітень - липень 2024 року та суми 544838 грн. 40 коп. цього утримання, які виходячи з вимог закону, підлягали виплаті за квітень - липень 2024 року, то суд зазначає що, оскільки пенсійним органом невірно здійснювалося обчислення, нарахування та виплата пенсію, ці позовні вимоги є передчасними, адже перерахунку за цим рішенням суду ще не здійснено і обрахунок правильних сум відноситься до дискреції до пенсійного органу.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач по справі як суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності своїх дій.
Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3717,50 грн., що документально підтверджується квитанцієювід 09.08.2024 року.
Оскільки судом задоволено основні позовні вимоги позивача, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 3717,50 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи суддею Саксаганського районного суду 21 рік 10 місяців.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періодів роботи ОСОБА_1 на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінського гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року).
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, двох роки навчання у Військовому інституті, як періоду проходження строкової військової служби.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо визначення при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 розміру його щомісячного довічного грошового як 52 % суддівської винагороди судді.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 в його стаж роботи на посаді судді, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи суддею Саксаганського районного суду, саме 22 роки 1 місяць 08 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів роботи на посадах: військового слідчого, слідчого-начальника пересувної криміналістичної лабораторії, старшого слідчого військової прокуратури Домнінського гарнізону (усього із 26 червня 1980 року до 30 січня 1986 року), старшого слідчого, помічника військового прокурора, старшого помічника військового прокурора військової прокуратури Оловяннинського гарнізону (з 30 січня 1986 року до 27 листопада 1991 року), старшого помічника військового прокурора, слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону (з 27 листопада 1991 року до 6 січня 1994 року), слідчого, військового прокурора-криміналіста, заступника військового прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону (з 6 січня 1994 року до 22 грудня 2000 року), військового прокурора Первомайського гарнізону (з 22 грудня 2000 року до 20 вересня 2001 року).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби з 05.08.1976 по 04.08.1978 02 роки 00 місяців 00 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.03.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу 45 років 04 місяців 03 дні, у розмірі 100 відсотків від суми 136 209,60 грн. встановленої довідкою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 17.10.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук