Справа № 240/19103/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

18 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/19103/24

категорія 106020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на суму грошового забезпечення та зобов`язання здійснити відповідні дії за період з 08 липня 2023 року по 26 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки пропущено строк звернення до суду, наявні підстави для залишення позову без руху та надання позивачу строку для усунення визначених у цій ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску процесуального строку.

ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначає, що Верховний Суд у постанові від 18 серпня 2023 року у справі №460/4166/20 дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону України № 2050-III та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. На переконання представника позивача, саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме, у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду. Указує, що зазначена вище правова позиція Верховного Суду була актуальна на момент отримання спірного грошового забезпечення позивачем та звернення до відповідача з відповідною заявою. Представник позивача наголошує на тому, що без отримання відмови відповідача у виплаті компенсації втрати частини доходу, позивач не мав змоги оскаржити такі дії відповідача до суду. Лише після отримання листа від 13 березня 2024 року позивачу стало відомо про порушення його права, отже 13 березня 2024 року є датою, з якою пов`язано перебіг процесуального строку.

Вивчивши матеріали позовної заяви та оцінивши наведені заявником доводи, суд зауважує на таке.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду представник позивача вказує, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їхньої виплати строк звернення до суду слід обраховувати саме з моменту отримання листа-відповіді про відмову у виплаті такої компенсації. Тобто, на переконання позивача, перебіг строку звернення до суду з цим позовом обчислюється з дня отримання від відповідача відповіді від 13 березня 2024 на свою заяву щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їхньої виплати.

Водночас суд наголошує на тому, що умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та нарахування доходів. А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

При цьому суд ураховує те, що норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон України № 2050-ІІІ) і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі Порядок № 159) не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до відповідного органу за виплатою такої компенсації.

Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону України № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку військової частини) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.

Окрім того, суд уважає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону України № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2 4 Закону України № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, військовою частиною у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом України № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.

Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

Саме така правова позиція була сформована Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20, де судова палата дійшла висновку про необхідність відступлення від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року, від 17 листопада 2021 року, від 27 липня 2022 року, від 11 травня 2023 року (справи №№240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20,460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону України №2050-III.

У цій постанові Верховний Суд сформулював висновок, що нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом України № 2050-III строк у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому, така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати.

У цьому випадку, як убачається із матеріалів позовної заяви та ураховуючи вище наведені висновки Верховного Суду, після отримання суми грошового забезпечення 27 грудня 2023 року, позивач повинен був дізнатись про порушення свого права з першого числа місяця, який слідує після 27 грудня 2023 року, та з цього дня протягом шести місяців звернутися до суду з позовом. Однак звернувся лише 01 жовтня 2024 року, тобто з пропуском такого строку.

При цьому суд ще раз наголошує на тому, що факт звернення позивача із заявою про нарахування та виплату компенсації та отримання відповіді на неї не змінює моменту, з якого починає відлік строк звернення до суду з цим позовом, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії для захисту своїх прав.

Водночас небажання особи дізнатися про порушення своїх прав та не вчинення активних дій для їх відновлення не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Окрім цього, суд зауважує, що отримавши 13 березня 2024 року листа на заяву та дізнавшись про порушення своїх прав, як зазначає позивач, він все рівно попустив строк звернення до суду, оскільки такий сплинув 13 вересня 2024 року. При цьому доводів на існування поважних причин, що обумовили такий пропуск позивач не зазначає.

Підсумовуючи викладене вище, суд уважає за необхідне визнати неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з частинами 2, 3 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, а також зважаючи на вчинення позивачем дій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд уважає за необхідне продовжити строк для усунення визначених в ухвалі від 10 жовтня 2024 року недоліків на п`ять днів з дати отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 121, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволені заяви про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення визначених в ухвалі суду від 10 жовтня 2024 року недоліків на п`ять днів з дати отримання копії даної ухвали

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис