Справа № 200/5554/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

17 жовтня 2024 року Справа №200/5554/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження і виклик свідків у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними і скасування наказів і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просить: - визнати противоправним і скасувати наказ № 373 о/с від 05.08.2024, та наказ № 1273 від 05.08.2023 якими звільнено зі служби в Національної поліції України на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»; - зобов`язати поновити на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрелецького) Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 5 серпня 2024 року; - зобов`язати нарахувати і виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.08.2024 до моменту фактичного поновлення на посаді.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач заявив клопотання про допит свідків, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що проведення службового розслідування проведено о з повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи. Усі пояснення, що досліджені під час проведення службового розслідування, мають підписи кожного опитуваного, також мають надпис про те, що текст надруковано вірно з його слів та прочитано опитуваним. Зауважив, що позивач у своїх поясненнях взагалі не повідомляв про незадовільний стан його здоров`я членів комісії, або про те що він потребує термінового обстеження у медичному закладі, у зв`язку з чим твердження позивача щодо неможливості виконувати фізичні навантаження саме за станом здоров`я, та що він потребує кваліфікованої медичної допомоги наразі є перекручуванням фактів. Щодо виклику в якості зазначених осіб повідомив, що їх пояснення зафіксовано у письмовому вигляді, вони додані як до матеріалів службового розслідування, так і до матеріалів адміністративної справи. Зауважив, що пояснення ОСОБА_2 не можуть бути об`єктивними та неупередженими, оскільки останній був також звільнений з тих же підстав що і позивач, та, наразі, оскаржує своє звільнення у суді. Вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи клопотання про виклик свідків, суд враховує таке.

Згідно ст. 65 Кодексу адміністративного судочинства України як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Статтею 92 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

При цьому, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд вважає, що заява позивача про виклик свідків є невмотивованою належним чином з обґрунтуванням наявності обставин, які можуть бути повідомлені лише даними свідками.

Крім того, у заяві про виклик свідків не доведено неможливості встановлення судом відповідних обставин на підставі поданих матеріалів та доказів. У цьому випадку суд звертає увагу, що в матеріалах адміністративної справи наявні письмові пояснення зазначених осіб, що відібрані під час проведення службового розслідування, та з урахуванням яких складено висновок службового розслідування.

Щодо виклику в якості свідка ОСОБА_2 , з урахуванням повідомлених відповідачем обставин, суд встановив таке.

У Донецькому окружному адміністративному суді перебуває адміністративна справа № 200/5684/24 ОСОБА_2 за позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 08.05.2024 №374 о/с та від 05.08.2023 №1274; зобов`язання поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 05 серпня 2024 року; зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.08.2024 до моменту фактичного поновлення на посаді. У позові повідомлено про аналогічні обставини за яких відбулося звільнення: перебування на навчальних зборах у складі батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Донецькій області, погіршення здоров`я під час фізичної підготовки, неможливість виконувати фізичні вправи, тощо.

Кодексом адміністративного судочинства України не встановлені окремі вимоги до свідка. Разом з цим, суд звертає увагу, що не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про виклик свідків є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Також позивачем подано клопотання про розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження, яке вмотивовано необхідністю проведення судового засідання з метою допиту свідків.

Вирішуючи клопотання по суті, суд зазначає таке.

Ця адміністративна справа згідно частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України відноситься до справ незначної складності.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас пунктом 2 ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Верховний Суд у постанові від 26 травня 2022 року у справі № 640/594/20 зазначив, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС); якщо справа не належить до справ незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС, це не забороняє її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, як і не вимагає, щоб такий розгляд відбувався за виключно за правилами загального позовного провадження (крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 257 КАС); за відсутності імперативних вимог до порядку розгляду справи (спрощеного або загального) презюмується, що суд розглядає (усі) адміністративні справи за правилами спрощеного позовного провадження; водночас, з урахуванням вимог, встановлених у частині третій статті 257 КАС, суд може прийняти рішення про розгляд певної справи (яку дозволено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження) за правилами загального позовного провадження.

Суд зазначає, що клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження обумовлено необхідністю допиту свідків у судовому засіданні, у зв`язку з чим також заявив клопотання про допит свідків.

Разом з цим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про виклик свідків.

Суд вважає, що характер спірних правовідносин не вимагає проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Ураховуючи викладене, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 92, 243, 248, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя К.О. Куденков