Справа № 240/10526/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/10526/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії мені, ОСОБА_1 , від 05 квітня 2024 року за № 70, прийнятого управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 , пенсію із зниженням пенсійного віку на шість років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 29.03.2024.

В обґрунтування позову вказує, що на момент Чорнобильської катастрофи і до 01 січня 1993 року прожив та відпрацював у м. Коростені Житомирської області 4 роки 5 місяців та 10 днів, яке являється населеним пунктом, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.1993. Звертаючись до суду позивач вважає, що має право на пенсію на 6 роки раніше ніж це передбачено ч.1 статті 26 ЗУ № 1058-IV і в такому разі має право на призначення мені пенсії з моменту звернення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області тобто з 29 березня 2024 року. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 03.06.2024 прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та зобов`язала Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшов до суду 11.06.2024. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, розгляд документів, наданих для призначення пенсії позивачу провадився за принципом "екстериторіальності". За наслідками розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 29.03.2024 щодо призначення йому пенсії за віком, а також доданих до заяви документів, головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято Рішення від 05.04.2024 № 70 , відповідно до якого позивачу відмовлено в призначенні такого виду пенсії з огляду на наступне. Період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 26 днів, що є недостатнім для визначення права на зниження пенсійного віку. До періоду проживання/перебування у зоні гарантованого добровільного відселення не зараховано період навчання з 01.09.1987 по 22.05.1988, оскільки відсутні підтверджуючі документи. Страховий стаж позивача становить 34 роки 5 місяців 7 днів. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідь на відзив надійшла до суду 20.06.2024.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов до суду 25.06.2024. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що згідно диплому від 25.07.1988 серія НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 з 01.09.1987 по 22.05.1988 навчався в Коростенському середнього професійно-технічному училищі №16. Даний період неможливо врахувати до періодів проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про місце проживання та реєстрацію особи за вищевказаний період. Згідно наданих документів станом на 01.01.1993 підтверджений період проживання/роботи з 10.09.1990 по 24.05.1991 та з 21.08.1991 по 31.12.1992 у зоні гарантованого добровільного відселення становить 2 роки 26 днів, що не дає право на зниження пенсійного віку для виходу на пенсію на 6 років відповідно до Закону 796. Оскільки наданими особою документами не підтверджено постійне проживання у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) упродовж не менше 3 років станом на 01.01.1993, тому підстави для застосування до особи положень статті 55 Закону № 796-XII щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

До відзиву додано копії матеріалів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

У період із 01.07.2024 по 19.07.2024 та із 19.08.2024 по 02.09.2024 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії 3 категорія Б №393101, яке видане 02.06.1994 Облдержадміністрацією.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 29.03.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заяву позивача від 29.03.2024 про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області та прийнято рішення від 05.04.2024 №70 про відмову в призначенні пенсії. У рішенні вказано: "Період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року становить 2 роки 26 днів, що є недостатнім для визначення права на зниження пенсійного віку. Страховий стаж особи становить 34 роки 5 місяців 7 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності. Право на призначення пенсії з урахуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" заявник не має. Право на призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону, з урахуванням наявних документів, заявник набуде після досягнення 63-річного віку, з 08.03.2033. Рішення про відмову може бути переглянуте після надання додаткових документів".

Як зазначає у відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, до періоду проживання/перебування у зоні гарантованого добровільного відселення зараховано періоди: з 10.09.1990 по 24.05.1991, з 21.08.1991 по 31.12.1992, з 01.01.1993 по 01.04.1994, з 01.02.1995 по 12.12.1996, з 13.12.1996 по 03.07.1997, з 30.09.1997 по 04.05.2000, з 15.05.2000 по 26.07.2001 (згідно трудової книжки (серія НОМЕР_2 ) та уточнюючих довідок від 19.03.2024 № 8, від 19.03.2024 № Ш-164 та від 21.03.2024 № Ш-167); з 27.01.2001 по 05.02.2024 (згідно довідки від 05.02.2024 № 386). Водночас періоди навчання з 01.09.1987 по 22.05.1988 не враховано до періодів перебування в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки відсутні підтверджуючі документи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 11.04.2024 №0600-0211-8/44515 повідомило ОСОБА_1 про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області рішення.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Водночас, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені в статті 55 Закону № 796-XII.

Абзацом першим частини першої статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що особа отримує право на призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII у випадку дотримання таких умов:

- наявності у такої особи статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи;

- наявності у такої особи необхідного періоду проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення, який станом на 1 січня 1993 року повинен становити не менше 3 років.

Початкова величина зменшення пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 2 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу дев`ятого підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 (в редакції, на момент спірних правовідносин) потерпілими від Чорнобильської катастрофи до заяви про призначення пенсії додаються такі документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку:

- документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Під час розгляду справи судом встановлено, що на виконання вимог п. 2.1 Порядку №22-1 та для підтвердження наявності у нього права, як у особи, яка проживала/працювала у зоні гарантованого добровільного відселення, на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII позивач до заяви про призначення йому пенсії додав, зокрема, наступні документи:

- атестат про середню освіту серії НОМЕР_3 від 26.06.1987, у якій зазначено, що позивач у 1987 році закінчив Коростенську середню загальноосвітню трудову політехнічну школу №8;

- диплом серії НОМЕР_1 у якому вказано, що із 01.09.1987 по 23.05.1988 навчався в Коростенському середньому професійно-технічному училищі.

- посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_4 , видане 02.06.1994.

Суд зауважує, що Коростенська середня загальноосвітня трудова політехнічна школа №8 та Коростенське середнє професійно-технічне училище територіально знаходяться у м. Коростень Житомирської області, яке, відповідно до відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, є територією радіоактивного забруднення (зона гарантованого добровільного відселення)

На момент видачі позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи були врегульовані Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 (далі - Порядок №501).

Пунктом 2 Порядку №501 (в редакції від 30.03.1994, що діяла станом на момент видачі позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи) передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, наявність у позивача статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, підтвердженого відповідним посвідченням категорії 3 серії НОМЕР_4 , виданим 02.06.1994, надає йому право користуватися пільгами, в тому числі й щодо пенсійного забезпечення, передбаченими Законом №796-ХІІ.

Водночас, визначеними в абзаці 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII умовами, які надають особі право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, є не тільки наявність статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, а ще й проживання або робота такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3-х років.

Суд зауважує, що у розписці - повідомленні до заяви від 29.03.2024 не зазначено про необхідність надання документів про період проживання позивача на території радіоактивного забруднення.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, які періоди та з яких підстав не враховано до періоду проживання позивача, станом на 01.01.1993, на території радіоактивного забруднення, однак у відзиві зауважено про зарахування до таких періодів роботу відповідно до записів у трудовій книжці позивача та у довідках, тобто з 10.09.1990 по 24.05.1991 та із 21.08.1991 по 31.12.1992, всього 2 роки 0 місяців 26 днів.

Разом з тим, у оскаржуваному рішенні не зазначено про причини неврахування періоду навчання позивача у школі та в училищі, які розташовані у м. Коростень, Житомирської області, яке у свою чергу відноситься до території радіоактивного забруднення (зона гарантованого добровільного відселення) до періоду, що надає право на призначення пенсії згідно ст.55 Закону №796.

Водночас, визначеними в абзаці 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII умовами, які надають особі право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, є не тільки наявність статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, а ще й проживання або робота такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3-х років.

Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2024 року у справі №240/6201/23 виснував, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років до 01.01.1993.

Суд зауважує, що відповідачем не надано належних доказів, які б вказували на неможливість зарахування до періоду проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення його навчання у школі та в училищі, які розташовані у м.Коростень, Житомирської області.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зараховано до періоду, що дає право на зменшення пенсійного віку при призначенні пенсії позивачу відповідно до ст. 55 Закону №796, періодів до 01.01.1993: із 10.09.1990 по 24.05.1991, із 21.08.1991 по 31.12.1992, всього 2 роки 0 місяців 26 днів.

На переконання суду, з урахуванням вказаних вище обставин, відповідачем протиправно не враховано до вказаного періоду період навчання позивача у школі та в училищі із період із 26.04.1986 по 26.06.1987 та із 01.09.1987 по 22.05.1988, всього 01 рік 10 місяців 23 дні.

Вказані обставини свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону №796-XII у зв`язку з наявністю обов`язкової умови - проживання або робота такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3-х років.

Окрім того, відповідно до довідки Виконавчого комітету Коростенської міської ради від 05.02.2024 №386, позивач із 27.07.2001 по дату видачі довідки, тобто більше 23 років постійно проживав та був зареєстрований у м. Коростень Житомирської області.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність документального підтвердження проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення в сукупності понад трьох, тобто не менше трьох років станом на 1 січня 1993 року, що у свою чергу надає право позивачу на зниження пенсійного віку на 3 роки (1 рік додатково за повних 2 роки проживання в зоні гарантованого добровільного відселення), але не більше 6 років.

За таких обставин, з урахуванням зарахованого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, документально підтвердженого часу проживання позивача станом на 01.01.1993 - 2 роки 26 днів (із 10.09.1990 по 24.05.1991 та із 21.08.1991 по 31.12.1992), та з урахуванням встановленого під час розгляду справи проживання позивача на території рахіоактивного забруднення (зони гарантованого добровільного відселення) в період по 01.01.1993 (неврахований територіальним органом Пенсійного фонду України та з урахуванням даних про зареєстроване місце проживання - 1 рік 10 місяців 23 дні (26.04.1986 по 26.06.1987, із 01.09.1987 по 22.05.1988), суд дійшов висновку, що станом на 01.01.1993 позивач постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ на 6 років, оскільки підтверджено факт проживання позивача з моменту аварії (з 26.04.1986) по 31.07.1986 в зоні радіоактивного забруднення, а також не менше 3 років (станом на 01.01.1993) та додатково 1 рік за 2 роки (відповідачем визнається проживання позивача на території радіаційного забруднення (зона гарантованого добровільного відселення).

Окрім того, наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії надає право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-XII, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що період проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить більше трьох років, що є необхідною умовою для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбаченого положеннями статтею 55 Закону №796-XII, а також те, що позивач має початкову величину зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 3 роки за період проживання на вказаній території із 2001 року по 2024 рік.

Враховуючи вищевказане, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.04.2024 №70 є протиправним та не необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви від 29.03.2024 за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, рішенням якого позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 09 липня 2024 року у справі №240/16372/23, дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачці пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 29.03.2024.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.04.2024 № 70.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області з 29 березня 2024 року призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

15.10.24