Справа № 600/3568/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 жовтня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3568/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву представника Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач, враховуючи уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, які полягають у складанні оновлених довідок від 17.05.2024 №21/38 та 21/39 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням посадового окладу і окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 (2102 грн);

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 (2481 грн) та встановленого законом на 01.01.2023 (2684 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, з включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023 пенсії.

Позов обґрунтовано тим, що позивач не погоджується зі змістом довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії, які були видані Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а. Так, позивач вважає, що всі військові пенсіонери набули право на перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого у 2022 році становить 2481,00 грн, а у 2023 році 2684,00 грн. При цьому неможливим є застосування до визначення розміру військових пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, розмір якого у період з 2020 року по 2023 рік становив 2102,00 грн. Проте всупереч наведеному відповідач у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року вказав розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн. З указаним позивач не погоджується і вважає, що відповідач такими діями неналежним чином виконав рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання відзиву; залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області; запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, пояснення щодо позову та відзиву.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року для здійснення перерахунку його пенсії. Водночас відповідач наголосив, що в резолютивній частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а відсутня вказівка на цифровий вираз конкретного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року. Відповідно, при визначенні розміру грошового забезпечення Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області керувалось положеннями Законів України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік», якими встановлено розмір прожиткового мінімуму на 2022 рік та на 2023 рік у розмірі 2102,00 грн для працездатних осіб при визначенні посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів. Оскільки у положеннях пунктів 7 та 8 Прикінцевих положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та у постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 законодавець використовує поняття «працівник державного органу» та «державний орган» у тому числі і щодо системи Служби безпеки України, відповідач дійшов переконання про те, що і на відносини з оплати праці інших працівників державних органів, у тому числі і діючих військовослужбовців СБУ поширюються положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» щодо визначення грошового забезпечення з використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн. У зв`язку з цим відповідач вважає, що він не допустив порушення прав позивача. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області також заперечувало проти позову, вказуючи на відсутність протиправних дій по відношенню до позивача. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив. Однак указану суд не бере до уваги, оскільки відповідно до змісту частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені особливості розгляду даної категорії справ, у цій справі заявами по суті справи є позов та відзив.

Крім цього, представником відповідача подано до суду заяву про закриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що питання зобов`язання підготовки та направлення до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії та застосування відповідної розрахункової величини для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням було предметом розгляду у справі №600/511/24-а. Прохальна частина позову у даній справі є абсолютно тотожною позовним вимогам у справі №600/511/24-а, які були задоволені рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року (набрало законної сили 08 червня 2024 року) і яке було виконане відповідачем 17 травня 2024 року, тобто ще до набрання законної сили рішення суду. Представник відповідача вказує, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено спеціальні норми, якими регламентовано спосіб захисту прав позивача на етапі виконання судового рішення за умови, якщо судом буде встановлено, що таке рішення не виконане або неналежно виконане. Відповідно, представник відповідача вважає, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних процесуальних процедур, якими врегульовано спосіб захисту права особи у порядку виконання судового рішення, унеможливлює захист права цієї особи шляхом звернення до суду з окремим позовом, предметом якого є спір щодо захисту права, який вже вирішений судом, і щодо якого судом ухвалене рішення, що набрало законної сили. У зв`язку з цим представник Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області вважає, що позивачем у даних спірних правовідносинах було обрано неналежний спосіб захисту права. Поряд з цим, представник відповідача посилався на наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач подав до суду заперечення щодо заяви представника відповідача про закриття провадження у справі, в яких зазначено, що предметом спору в адміністративній справі №600/3568/24-а є значні порушення з боку відповідача під час підготовки оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, факт тотожності предметів спору у справі №600/511/24-а та у справі №600/3568/24-а відсутній, оскільки в даній справі позивач подав заяву про уточнення позовних вимог. Просив суд відмовити у задоволення заяви представника відповідача про закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання представника Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про закриття провадження у справі, перевіривши наявні у справі матеріали, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України у Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку його пенсії. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 та 01.02.2023 пенсії.

На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області у травні 2024 року видано довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, згідно з якими до розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 враховано такі складові: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, доплата за співробітництво з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі, премія.

Вказані довідки були направлені відповідачем на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, що підтверджується листами від 20 травня 2024 року.

Позивач, згідно змісту позовної заяви, не погоджується з розміром грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, який визначений у довідках, виданих на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а. На думу позивача, відповідач незаконно вказав у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області до цього часу неналежно виконало рішення суду у справі №600/511/24-а, а у підготовлених довідках зазначено недостовірні відомості.

Отже, звернення до суду з цим позовом фактично обумовлено неправильним, на думку позивача, виконанням відповідачем рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а.

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20, відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. Так, стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та процедура звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання визначені статтями 372-373 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частиною четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Абзацом 1 частини першої, частиною третьою статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Процедура здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у постанові від 27 липня 2022 року у справі №540/606/20 на підставі аналізу норм матеріального та процесуального права, а також враховуючи рішення Конституційного Суду України та рішення Європейського суду з прав людини, вказав наступне: Не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження. Якщо позивачка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення у справі №540/1155/19 порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності пенсійного органу, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення у справі №540/1155/19, в окремому судовому провадженні не повинні розглядатися. Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права. При розгляді позовних вимог позивачки стосовно фактичного невиконання окремого судового рішення у іншій справі, Суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження. Відтак, колегія суддів доходить висновку, що оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору (щодо призначення та виплати пенсії позивачці) і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту четвертого частини першої статті 238 КАС України (пункти 44, 50, 52, 53, 55 постанови від 27 липня 2022 року).

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2024 року у справі №460/23064/23 також вказав, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення (статті 382, 383), виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Також Верховним Судом наголошено, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України. Таким чином, Верховним Судом зроблено висновок про те, що вимоги особи, заявлені шляхом подання окремого позову, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, є недопустимими у рамках окремого судового провадження. У разі, якщо особа вважає, що при виконанні судового рішення були порушені її права, свободи чи інтереси були порушені такими рішеннями, остання має право скористатися механізмом судового контролю за виконанням рішення, передбаченим статтею 383 КАС України. Такий підхід забезпечує дотримання принципів процесуальної економії (уникає дублювання спорів з одним і там самим предметом), сприяє ефективному виконанню судових рішень (оскільки забезпечує своєчасний і належний контроль за виконанням судових рішень), захисту прав і законних інтересів учасників процесу та в цілому підвищує рівень довіри до судової системи (пункт 74 постанови).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а, яке набрало законної сили, зобов`язано Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 та 01.02.2023 пенсії.

Тобто, питання щодо видачі ОСОБА_1 нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року для перерахунку його пенсії вже було вже було предметом розгляду в суді по справі №600/511/24-а.

Натомість у даному позові позивач виражає незгоду з розмірами грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, які зазначені у довідках, що були видані Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а.

Так, згідно змісту позову, на думку позивача відповідач незаконно вказав у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн. При цьому позивачем у позовній заяві зазначено, що Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області до цього часу неналежно виконало рішення суду у справі №600/511/24-а, а у підготовлених довідках зазначено недостовірні відомості.

Отже, звернення до суду з цим позовом фактично обумовлено неправильним, на думку позивача, виконанням відповідачем рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а.

Викладене дає підстави для висновку про те, що заявлений у даній справі позов, фактично, спонукає суд вдатися до перевірки належності виконання відповідачем рішення суду у справі №600/511/24-а, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання - повторно зобов`язати відповідача вчинити, по суті, тотожні дії.

Відтак, суд зауважує, що позивач обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду.

Проте суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, в яких наявні обставини, з якими положення Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують наявність підстав для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тому, враховуючи висновки Верховного Суду у постановах від 27 липня 2022 року у справі №540/606/20 та від 30 вересня 2024 року у справі №460/23064/23, зважаючи на те, що у даному випадку, як і у справах, які розглядав суд касаційної інстанції, позивач, фактично, не погоджується із діями відповідача щодо не правильного зазначення розміру грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року у довідках для перерахунку пенсії, виданих на виконання судового рішення у справі №600/511/24-а, то суд приходить до висновку про те, що оскаржувані позивачем дії не повинні розглядатись судом в окремому судовому провадженні, а обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права.

Суд зауважує, що в даному випадку, якщо ОСОБА_1 вважає, що рішеннями відповідача на виконання судового рішення у справі №600/511/24-а порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не подавати новий адміністративний позов.

Не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області - виконувати судове рішення (рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а) шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення (про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №600/511/24-а щодо неправильного, на думку ОСОБА_1 , зазначення розміру грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року), оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду (рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі №600/511/24-а), з того самого предмету спору (щодо зобов`язання Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначеним шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, з включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023), між тими самими сторонами (позивач ОСОБА_1 , відповідач Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області) і, фактично, з тих самих підстав, то суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі.

Керуючись статтями 238, 241, 248, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

1. Заяву представника Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.П. Лелюк