Справа № 500/5237/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/5237/24

16 жовтня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Джус Ольгу Володимирівну звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №26 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 18.06.1989,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до положень статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 31 липня 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до положень статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за №1900-0214-8/39628 від 12.08.2024 повідомлено про рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №26 про відмову в призначенні пенсії, а саме що згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 18 червня 1989 року період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" до пільгового стажу не зараховано, за архівною довідкою № 23.07-05/361 від 09.11.2023, оскільки форма довідки не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

18.09.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В заперечення вказує, що позивач звернувся 31.07.2024 із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності розглянуто подану заяву та винесено рішення від 31.07.2024 №26 про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач не набув необхідного пільгового стажу.

Страховий стаж особи становить 36 років 26 днів.

Пільговий стаж заявника на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 відсутній.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі за трудовою книжкою НОМЕР_1 з 01.07.1989, з 01.03.1992 по 25.08.1992, оскільки відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та відпрацьованих вихододнів;

- до пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" за архівною довідкою №23.07- 05/361 від 09.11.2023, оскільки форма довідки не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637.

18.09.2024 представник відповідача подав до суду клопотання про залучення співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Ухвалою суду від 24.09.2024 залучено до участі у справі №500/5237/24 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Продовжено процесуальний строк розгляду адміністративної справи №500/5237/24.

Надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області копію позовної заяви з додатками та встановлено строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

07.10.2024 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зазначає, що 31.07.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняло рішення №26 від 31.05.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

З посиланням на норми чинного законодавства зауважує, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення встановленого законодавством віку, наявність необхідного стажу, наявність професії чи посади в зазначеному Списку, підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць (при наявності пільгового стажу після 21.08.1992 року), а також зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Вік позивача на момент звернення становить 52 роки 11 місяців 23 дні.

Страховий стаж - 36 років 26 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи в колгоспі за трудовою книжкою НОМЕР_1 з 01.07.1989, з 01.03.1992 по 25.08.1992, оскільки відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та відпрацьованих вихододнів.

Пільговий стаж заявника на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 відсутній.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" за архівною довідкою №23.07-05/361 від 09.11.2023, оскільки форма довідки не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637.

Таким чином, у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

14.10.2024 представником позивача подано до суду відповідь на відзив.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

31.07.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняло рішення №26 від 31.05.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

Зі змісту вказаного рішення видно, що страховий стаж позивача - 36 років 26 днів.

Пільговий стаж заявника на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 відсутній.

За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі за трудовою книжкою НОМЕР_1 з 01.07.1989, з 01.03.1992 по 25.08.1992, оскільки відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та відпрацьованих вихододнів.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" за архівною довідкою №23.07-05/361 від 09.11.2023, оскільки форма довідки не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно пункту 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У свою чергу, пункт 10 цього Порядку передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведенні атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україну від12.08.93 №637.

Із аналізу наведених положень слідує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У даному випадку, як слідує із матеріалів справи, відповідач вказує на відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" за архівною довідкою №23.07-05/361 від 09.11.2023, оскільки форма довідки не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637.

Надаючи оцінку даним твердженням представника відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.06.1989 спеціальний трудовий стаж підтверджується, зокрема, наступними записами:

- запис №6 - 22.09.1992 прийнятий в "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" в сортопрокатний цех слюсарем-ремонтником металургійного обладнання 3 розряду (наказ №618 від 21.09.1992);

- запис №7 - 16.04.1993 переведений в тому ж цеху слюсарем-ремонтником металургійного обладнання 4 розряду (наказ №179 від 16.04.1993);

- запис №8 - 01.09.1995 переведений в тому ж цеху слюсарем-ремонтником металургійного обладнання 5 розряду (наказ №386 від 06.09.1995);

- запис №9 - 11.05.1999 переведений в тому ж цеху слюсарем-ремонтником металургійного обладнання 6 розряду (наказ №68 від 13.05.1999);

Наказом №432 від 28.11.1999 "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" перейменований відкрите акціонерне товариство "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева".

- запис №10 - 09.10.2001 звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України (наказ №512 від 11.10.2001).

Вказаний період роботи підтверджений також довідкою Архівного відділу Краматорської міської ради від 09.11.2023 №23.07-05/361.

В довідці Архівного відділу Краматорської міської ради від 09.11.2023 №23.07-05/365 вказано заробітну плату ОСОБА_2 за період з вересня 1992 по жовтень 2001 на підставі документів архівного фонду ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева".

Згідно довідки Архівного відділу Краматорської міської ради від 09.11.2023 №23.07-05/359 надано архівні копію наказу від 04.01.1994 №1 про результати атестації робочих місць на підприємстві ВАТ "КМЗ ім. Куйбишева" за період з 22.09.1992 по 09.10.2001, зокрема щодо слюсар-ремонтника металургійного обладнання.

Таким чином, період роботи позивача на посаді слюсар-ремонтника металургійного обладнання з 22.09.1992 по 09.10.2001 у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" є пільговим стажем, який має бути зарахований до стажу роботи позивача.

Таким чином Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області протиправно відмовило позивачу у зарахуванні періоду його роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 на посаді слюсар-ремонтника металургійного обладнання у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" до пільгового стажу за Списком №1.

З огляду на вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 31.07.2024 №26 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню, спірний період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 на посаді слюсар-ремонтника металургійного обладнання у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" підлягає до зарахування при обчисленні пільгового стажу позивача при визначенні права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до положень статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.07.2024, то судом враховано таке.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто нарахування та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Відтак, позов в частині зобов`язання призначити та виплатити пенсію задоволенню не підлягає.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Таким чином суд вважає за необхідне, застосовуючи частину другу статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення.

При цьому, на думку суду, оскільки за принципом екстериторіальності спірне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 прийняло Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, то саме цей територіальний орган слід зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії позивачу за віком відповідно до ч. 1, п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення.

Суд зауважує, що належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії від 31.07.2024 та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, яке є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, саме на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області суд покладає обов`язок повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком.

В даному випадку для встановлення належного відповідача визначальним є те, структурний підрозділ якого пенсійного органу розглядав заяву позивача ОСОБА_1 про призначення пенсії від 31.07.2024 та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, яке визнано судом протиправним і скасовано.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,60 грн, що підтверджується квитанцією №19 від 27.08.2024.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. (частина третя статті 139 КАС України)

Зважаючи на те, що суд задовольняє позов частково, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії згідно із заявою від 31.07.2024, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом, необхідно стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 31.07.2024 №26 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.09.1992 по 09.10.2001 на посаді слюсар-ремонтника металургійного обладнання у ВАТ "Краматорський металургійний завод імені Куйбишева" згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 18.06.1989.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.07.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: пров. Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Фастівський р-н, Київська обл., 08500, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.