Справа № 420/12467/20
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №420/12467/20

адміністративне провадження № К/990/37763/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №420/12467/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30 вересня 2020 року №58 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

зобов`язати відповідача здійснити йому, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді Одеського апеляційного суду згідно з довідкою Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року за вих. №06-21/262/2020, виходячи з розміру 223337,50грн, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням фактично виплачених коштів, без обмеження граничного розміру щомісячого довічного грошового утримання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 30 вересня 2020 року №58 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та сплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно довідки Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року за вих.№06-21/262/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою від 25 вересня 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) по справі №420/12467/20, у якій заявник просив провести заміну стягувача ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у порядку процесуального правонаступництва у зв`язку зі смертю стягувача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

Крім того, зазначено, що питання отримання права на пенсію у розмірі 1 225 984,25грн., яка не була виплачена померлому ОСОБА_1 повинно вирішуватися у порядку цивільно - процесуального законодавства.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасовано і ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_3, на його правонаступника - ОСОБА_2 .

Не погодившись із постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року, відповідачем було подано касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2024 року касаційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області задоволено частково та скасовано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції. Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що без надання оцінки свідоцтву про право на спадщину, іншим обставинам набуття заявником права на спадщину, постанова суду апеляційної інстанції є передчасною і такою, що підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасовано.

Прийнято по справі нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/12467/20 задоволено.

Замінено ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_3, відкритому 19 січня 2022 року на підставі виконавчого листа за №420/12467/20 від 02 лютого 2021 року, на його правонаступника - ОСОБА_2 .

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року, залишити в силі ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

02 лютого 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі №420/12467/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №7035.

Довічне грошове утримання судді у відставці за період з 19 лютого 2020 року по 31 січня 2021 року перераховано, сума доплати за цей період складає - 1 225 984,25грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Однак, за життя ОСОБА_1 , частина довічного грошового забезпечення у розмірі 1 225 984,25грн. виплачена йому не була.

ОСОБА_2 , є сином ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 05 червня 1982 року.

25 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) по справі №420/12467/20, у якій заявник просив провести заміну стягувача ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у порядку процесуального правонаступництва у зв`язку зі смертю стягувача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасовано і ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_3, на його правонаступника - ОСОБА_2 .

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2024 року касаційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області задоволено частково та скасовано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасовано.

Прийнято по справі нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/12467/20 задоволено.

Замінено ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_3, відкритому 19 січня 2022 року на підставі виконавчого листа за №420/12467/20 від 02 лютого 2021 року, на його правонаступника - ОСОБА_2 .

Судом апеляційної інстанції з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, було витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Богун І.А. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , та встановлено, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_1 , та є правонаступником останнього.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За правилами частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Статями 1216, 1218 ЦК України установлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

У статті 1227 ЦК України встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19.

В контексті ж правовідносин, які склалися у даній справі, слід зазначити, що у рішенні від 08 червня 2016 року у справі №4рп/2016 Конституційний Суд України наголошував, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказував, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відтак, виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства.

Тобто, право на призначення довічного грошового забезпечення дійсно нерозривно пов`язано з конституційним правом особи, що має статус судді. Однак, виконання рішення у цій справі пов`язано не з призначенням довічного грошового утримання судді, а стосується виплати нарахованої, але невиплаченої за життя суми грошових коштів після перерахунку довічного грошового утримання судді.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 серпня 2024 року у справі №280/6560/20 - після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього ж Кодексу.

З урахуванням зазначеного висновку, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 420/12467/20.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №420/12467/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій