Справа № 640/17058/22
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року № 640/17058/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянки ОСОБА_1 до Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась громадянка ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України №2 від 22.08.2022;

визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №1339ц від 02.09.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління організації ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та статистичної інформації - начальника відділу організації та ведення Єдиного реєстру Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 05.09.2022;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління організації ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та статистичної інформації - начальника відділу організації та ведення Єдиного реєстру Генеральної прокуратури України з 05.09.2022;

поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури з 05.09.2022;

стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 05.09.2022 і до моменту фактичного поновлення на роботі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2023 справу прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 закрито підготовче провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідачами до суду подано відзиви на позовну заяву, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечують.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з березня 1996 року працювала в органах прокуратури.

На виконання постанови Верховного Суду від 04.09.2020 у справі №826/5043/16 наказом Генерального прокурора від 28.09.2021 №1403ц поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління організації ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та статистичної інформації начальника відділу організації ведення Єдиного реєстру Генеральної прокуратури України з 03.03.2016.

Наказом Генерального прокурора від 29.09.2021 №3618-вц позивачу надано щорічну відпустку з 30.09 по 28.11.2021.

Наказом Генерального прокурора від 29.11.2021 №4200-вц позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з карантином з 29.11 по 31.12.2021.

Наказом Генерального прокурора від 31.12.2021 №5367-вц позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з карантином з 04.01 по 31.01.2022.

Наказом Генерального прокурора від 01.02.2022 №272-вц позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з карантином з 01.02 по 28.02.2022.

Кадровою комісією Офісу Генерального прокурора затверджено графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, відповідно до якого датою проведення тестування позивача визначено 15.12.2021, проте відповідно до протоколу кадрової комісії від 15.12.2021 №24 ОСОБА_1 для проходження іспиту не з`явилась.

У подальшому позивачу перенесено іспит у формі анонімного тестування на 31.01.2022, протоколом кадрової комісії від 31.01.2022 зафіксовано повторну неявку позивача.

Кадровою комісією Офісу Генерального прокурора 04.08.2022 затвердженого графік складання іспиту у формі анонімного тестування, до якого позивача втретє включено на 16.08.2022.

Запрошення на проведення цього іспиту із зазначенням дня та часу його складання направлено відповідачем на електронну скриньку позивача 10.08.2022, що не заперечується самим позивачем у позовній заяві.

Проте, у визначений день, час та місце для складання іспиту ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки не повідомила та заяву про перенесення дати іспиту до кадрової комісії не подала, у зв`язку з чим кадровою комісією протоколом засідання від 16.08.2022 №35 зафіксовано неявку позивача для складання вказаного іспиту.

Крім того, відповідно до Протоколу №36 засідання кадрової комісії Офісу Генерального прокурора від 22.08.2022 ОСОБА_1 для проходження іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, не з`явилась, про поважні причини неявки кадрову комісію не повідомила.

На підставі викладеного кадровою комісією у відповідності до пунктів 13, 17 розділу ІІ Закону №113-ІХ, п. 6 розділу І, п. 5 розділу ІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221, прийнято рішення від 22.08.2022 №2 про неуспішне проходження позивачем атестації.

На підставі вказаного рішення кадрової комісії Генеральним прокурором 02.09.2022 прийнято наказ №1339ц про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника управління організації ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та статистичної інформації - начальника відділу організації та ведення Єдиного реєстру Генеральної прокуратури України та органів прокуратури (підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури») з 05.09.2022.

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідачів, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

За змістом статті 2 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) право громадянина України на працю є одним з основних трудових прав працівників.

Положеннями статті 5-1 КЗпП України передбачено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, щодо правового захисту від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

Статтею 4 Закону України від 14.14.2014 №1697-VII Про прокуратуру (далі - Закон №1697) установлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом № 1697 забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема, щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо (пункт 1 частини першої статті 16 Закону № 1697).

Законом України від 19.09.2019 № 113-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури (далі - Закон №113, який набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку із чим до Закону № 1697 були внесені зміни.

Статтею 14 Закону № 1697 у зв`язку із внесенням до неї змін Законом №113 передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури.

Зокрема, змінами, унесеними законодавцем, установлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10 000 осіб. Приведення у відповідність із вимогами статті 14 Закону № 1697 кількісного складу органів прокуратури здійснюється, крім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону № 113.

У тексті Закону № 1697 слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» замінено відповідно словами «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури».

Згідно з пунктами 6, 7 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113 з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно з пунктом 9 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113 атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Пунктом 10 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113 установлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно з пунктом 11 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113 атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113 графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Відповідно до пункту 17, 18 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113 кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів, крім випадків її проходження прокурорами та слідчими органів прокуратури, зазначеними в підпункті 3 пункту 7 цього розділу, забороняється.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

За підпунктом 2 пункту 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113 прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.

Указані в цьому пункті прокурори можуть бути звільнені з посади прокурора також і на інших підставах, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

Таким чином, прокурор звільняється з займаної посади на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації незалежно від перебування, зокрема, у відпустці.

Окрім наведених положень законів суд зазначає, що відповідно до пункту 1 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 (далі Порядок № 221) атестація прокурорів - це встановлена розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон) та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями (пункт 2 розділу І Порядку № 221).

Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку (пункт 9 розділу І Порядку № 221).

За приписами пункту 11 розділу І Порядку № 221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.

У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.

У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.

Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.

Відповідно до пункту 2 розділ ІІІ Порядку № 221 кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Згідно з пунктами 5, 6 розділу V Порядку № 221 рішення кадрових комісій, протоколи засідань, матеріали атестації прокурорів зберігаються в органі прокуратури, при якому функціонує відповідна кадрова комісія.

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону. Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка виконала наведені вимоги Закону та Порядку № 221 щодо подання заяви про намір пройти атестацію. Натомість, не виконала імперативних вимог щодо обов`язкової явки на іспит, при цьому не подавши кадровій комісії заяви про перенесення дати іспиту з наданням належних доказів поважності причини такої неявки.

Одночасно встановлено, що відповідач у повному обсязі виконав наведені положення Закону та Подяку № 221, а саме: прийняв рішення про проведення атестації, у тому числі, щодо позивача після її виходу з відпустки; сформував графік складання іспитів, інформацію про що розмістив на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) та додатково надіслав позивачу особисте запрошення з відповідною інформацією на її електронну пошту.

Таким чином, суд констатує, що позивачка не вчинила дій, спрямованих на письмове повідомлення кадрової комісії про причини своєї неявки на іспит із наданням підтверджуючих документів, а також не цікавилась наслідками її неявки на іспит. Водночас у даних правовідносинах не лише кадрова комісія повинна дотримуватися вимог законодавства, що регулюють питання реалізації процедури атестації прокурорів, а й прокурор, який також зобов`язаний діяти у рамках умов і процедур атестування, з якими він ознайомився і на застосування яких надав згоду при подачі заяви про намір пройти атестацію.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 31.10.2023 у справі № 600/705/20-а та також зазначено, що оскільки позивач не з`явився на складання іспиту і не повідомив комісію про причини такої неявки, колегія суддів уважає, що кадрова комісія, керуючись пунктами 13, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, пунктом 11 розділу І Порядку № 221 прийняла правомірне рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14.07.2022 у справі №340/2428/20, Порядком № 221 не встановлено обов`язку відповідної кадрової комісії з`ясовувати причини неприбуття кожного прокурора на певний етап атестації, а в силу наведених вище положень пункту 11 Порядку №221 обов`язок сповіщення комісії про причини своєї неявки покладений саме на особу, яка підлягає атестації.

У силу положень частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, наведені висновки Верховного Суду враховуються судом до спірних правовідносин.

Враховуючи, що позивачка не з`явилась, зокрема, 16.08.2022 та 22.08.2022 на складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосування закону і не повідомила кадрову комісію про причини такої неявки, суд вважає, що Кадрова комісія Офісу, керуючись пунктами 13, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, пунктом 11 розділу І Порядку № 221, прийняла правомірне рішення № 2 від 22.08.2022 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Суду не надано доказів того, що позивач звертався до Кадрової комісії із заявами про перенесення дати складання іспиту, призначеного на 16.08.2022 та 22.08.2022.

При цьому суд звертає увагу, що перенесення дати складання іспиту є виключним випадком, що підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.06.2022 у справі №160/1343/21.

Одночасно суд зазначає, що положення Закону № 113-IX на час прийняття оскаржуваних рішення і наказу були (та є) чинними, неконституційними у встановленому законом порядку не визнавалися. Так само були (та є) чинними і положення Порядку № 221.

Крім того позивачка, подаючи заяву на підставі пунктів 9, 10 розділу І Порядку № 221, у повній мірі була ознайомлена з умовами та процедурами проведення атестації та погодилась на їх застосування, тобто розуміла наслідки неявки на іспит у рамках атестування та можливе звільнення з підстав, передбачених Законом № 113-IX.

Неявка позивача для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце зумовлена на думку позивача об`єктивними обставинами (перебування за кордоном у зв`язку із збройною агресією рф проти України), проте прокурор, погодившись на застосування до нього умов та процедури атестації, має вчиняти відповідні дії, передбачені такою процедурою. В іншому випадку для нього неминуче настають наслідки, передбачені цими умовами та процедурою, в даному випадку - прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, на підставі якого виданий спірний наказ.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 640/10572/20.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що звільнення позивача обґрунтовано визначено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII з підстав, передбачених підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України №2 від 22.08.2022 прийнято Комісією на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно та своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України №2 від 22.08.2022 має бути відмовлено.

Також не можуть бути задоволеними позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора №1339ц від 02.09.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління організації ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та статистичної інформації - начальника відділу організації та ведення Єдиного реєстру Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 05.09.2022; поновлення позивача на посаді та в органах прокуратури та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вони є похідними вимогами від первинної у задоволенні якої судом відмовлено.

Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір та у зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.