Справа № 525/1073/24
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/1073/24
Провадження №2-а/525/6/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2024 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора взводу № 2 роти № 4 БПП в місті Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта Соїна Дмитра Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови серія ДП18 № 657918 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

22 серпня 2024 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора взводу № 2 роти № 4 БПП в місті Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта Соїна Дмитра Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови серія ДП18 № 657918 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 10.08.2024 інспектором взводу № 2 роти № 4 БПП в місті Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом Соїним Д.В. була винесена постанова серії ДП18 № 657918 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач заперечує вчинення ним порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною з тих підстав, що у працівників поліції були відсутні передбачені Законом підстави для зупинки транспортного засобу, не надані докази вчинення ним інкримінованого правопорушення. Крім того посилається на порушення його прав під час винесення оскаржуваної постанови: поліцейський не представився та не роз`яснив йому його права.

З цих підстав просив визнати дії відповідачів незаконними, постанову серії ДП18 № 657918 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

12.09.2024 Великобагачанським районним судом Полтавської області відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду з урахуванням положень ст. 286 КАС України на 18.09.2024. У подальшому розгляд справи було відкладено на 18.10.2024, з поважних причин.

07.10.2024 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов відповідача Департаменту патрульної поліції, поданий його представником ОСОБА_2 , у якому відповідач повністю не визнав заявлених вимог, просив у задоволенні позову відмовити. Повідомляє, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена, для перевірки особи водія, оскільки останній рухався під час дії комендантської години на автомобілі «Nissan Pathfinder» з номерним знаком НОМЕР_1 ( іноземна реєстрація). У ході спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів. Під час перевірки водія та документів поліцейським було установлено, що ОСОБА_1 31.01.2024 був позбавлений права керування транспортними засобами Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області. Виявивши факт порушення ОСОБА_1 п. 2.1 а ПДР, поліцейським було прийнято рішення винести постанову серії ДП18 №657918 від 10.08.2024 про накладення адміністративного стягнення на останнього за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання 18.10.2024 сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Карабут М.В. 18.10.2024 надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 37).

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції та відповідач інспектор Соїн Д.В. у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Оскільки усі учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом установлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №657918 від 10.08.2024 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.08.2024 о 01 год. 31 хв. по вул. Святогірська біля будинку №3 в м. Слов`янськ Донецької області керував транспортним засобом «Nissan Pathfinder» з номерним знаком НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 31.01.2024 строком на 1 рік. Його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 10.08.2024 (а.с. 9).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частиною першою статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 4 ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначені підстави для зупинки поліцейським транспортних засобів, зокрема: поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Таким чином, у період дії воєнного стану, в комендантський час, виявивши автомобіль на іноземній реєстрації, у поліцейського були підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки документів, огляду речей та транспортного засобу.

Відповідно до частини п`ятої ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII ( далі Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

Відповідно до положень ст. 15 Закону №3353-XII, кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону №3353-XII, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Зазначене узгоджується із висновком постанови Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №127/19283/17.

При цьому, із матеріалів справи, зокрема із переглянутого у судовому засіданні відеозапису, судом установлено, що поліцейський під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 представився та повідомив причини зупинки. У ході спілкування, поліцейським у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Під час перевірки особи ОСОБА_1 по базах даних МВС України поліцейським було установлено, що останній був позбавлений права керування транспортними засобами 31.01.2024 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 були роз`яснені його права та винесено оскаржувану постанову.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у справах, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аналізуючи вказані правові норми та дослідивши наданий відповідачем відеозапис події ( який наданий разом із відзивом через підсистему "Електронний суд", копія долучена до матеріалів справи) суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом, є встановленим, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №657918 від 10.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, підстави для її скасування відсутні.

У ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 245, 246, 251, 252, 254, 268, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 9, 72, 73, 76, 77, 241-246, 255, 257, 271-272, 286, 293, 297 КАС України,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора взводу № 2 роти № 4 БПП в місті Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта Соїна Дмитра Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови серія ДП18 № 657918 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її оголошення.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України судом зазначається повне найменування сторін по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Карабут Марина Вікторівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5124 від 29.08.2018 видане Радою адвокатів Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: вул. Широка, 27, с. Богородичне;

відповідачі: Департамент патрульної поліції, адреса: вулиця Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ;

Інспектор взводу № 2 роти № 4 БПП в місті Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП старший лейтенант Соїн Дмитро Володимирович, адреса: вулиця Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Суддя Я.В. Прасол