Справа № 140/8990/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/8990/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі ГУ ПФУ у Чернівецькій області, відповідач) про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ (позовна вимога 1); зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ після смерті годувальника - ОСОБА_2 з 02.10.2023 довічно (позовна вимога 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду Україні у Волинській області, як отримувач пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

19.01.2024 позивач звернулась до відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії, а саме переходу з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності документи були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Червнівецькій області, яким було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №52 від 25.01.2024 про відмову позивачу в переведенні на інший вид пенсії у зв`язку з його неправомірністю.

Відмовляючи в переведенні пенсії на інший вид пенсії, ГУ ПФУ у Чернівецькій області в своєму рішенні зазначило: «Відповідно до поданої заяви та наданих документів проведення перерахунку є неправомірним, оскільки у свідоцтві про шлюб прізвище годувальника зазначено як « ОСОБА_3 », у свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». Відтак, факт приналежності цих документів може бути встановлено у судовому порядку».

Вважаючи, що ГУ ПФУ у Чернівецькій області, приймаючи рішення про відмову в переведенні з пенсії позивача на інший вид пенсії, не дослідив повно матеріали справи, які підтверджують, що ОСОБА_2 був дійсно чоловіком позивача, тому позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що відповідно до пп.3 та пп.9 п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (із змінами та доповненнями), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до п.2.11 Порядку №22-1 додається документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Згідно з п.2.16 Порядку № 22-1 подається документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

При перевірці наданих документів позивача встановлено, що у свідоцтві про шлюб прізвище годувальника зазначено як « ОСОБА_3 », у свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». Відтак факт приналежності цих документів може бути встановлено в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведені факти та норми чинного законодавства відповідач вважає, що в його діях не вбачається протиправності по відношенню до позивача, ГУ ПФУ в Чернівецькій області вчинено дії згідно вимог законодавства.

Таким чином, позовні вимоги позивача безпідставні та не відповідають вимогам чинного законодавства України, тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України у Волинській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

19.01.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ після смерті годувальника - ОСОБА_2 з 02.10.2023 довічно.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності документи були направлені на розгляд до Головного управління ПФУ в Чернівецькій області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.01.2024 №52 у зв`язку з його неправомірністю. При перевірці наданих документів позивача встановлено, що у свідоцтві про шлюб прізвище годувальника зазначено як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». Відтак факт приналежності цих документів може бути встановлено в судовому порядку.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, як наслідок просить зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) особі, яка одночасно має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону №1058-IV (Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника) передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів існування, але які й самі одержували пенсію, мають право за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до п. п. 3, 9 п. 2.3 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником та документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11. Порядок №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання разом з годувальником за однією адресою), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Про те, ОСОБА_1 та покійний чоловік ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується вищенаведеними письмовими доказами, зокрема довідками органу самоврядування (а.с. 16-18).

Відповідно ст. 37 Закону №1058-I 1V пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Статтею 38 цього Закону передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Тобто, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника така пенсія призначається на весь період, протягом якого вони вважаються непрацездатними. Членам сім`ї, які досягли пенсійного віку та мають наявний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», така пенсія призначається довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області №52 від 25.01.024 про відмову у переведенні на інший вид пенсії, позивач звернулася з відповідними заявами до Маневицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про внесення виправлень в актові записи про народження та смерть ОСОБА_2 .

Дані заяви позивача було задоволено та видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126. 133, 135 Сімейного кодексу України, який формований 04.06.2024, та повторне свідоцтво про смерть чоловіка серії НОМЕР_1 від 04.06.2024, згідно яких дійсне прізвище чоловіка позивача є « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_4 ».

Однак, судом встановлено, що позивач не звертався повторно встановленому порядку до відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника, додавши повторно видане свідоцтво про смерть чоловіка серії НОМЕР_1 від 04.06.2024.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її певні права чи законні інтереси у сфері публічно-правових відносин потребують захисту.

Проте, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення прав чи інтересів заявника, а ознакою такого порушення зміна стану його суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, поведінка суб`єкта владних повноважень, яка не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладає на неї певні обов`язки, не може вважатись такою, що порушує права, свободи чи інтереси цієї особи.

Суд звертає увагу, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Відтак, навіть якщо поведінка суб`єкта владних повноважень не відповідає діючим нормативно-правовим актами, однак це жодним чином не впливає на права, свободи чи інтереси особи, констатація судом факту незаконності такої поведінки не виконуватиме завдання адміністративного судочинства, що виключає існування підстав для задоволення відповідного позову.

Предметом позову є матеріальний зміст позовних вимог, який проявляється в заінтересованості отримати певне матеріальне благо чи іншим чином захистити порушені права, свободи чи інтереси.

Таким чином, судом не встановлено порушення прав та інтересів позивача, оскільки відповідачем відмовлено рішенням ГУ ПФУ у Чернівецькій області №52 від 25.01.2024 у зв`язку тим, що свідоцтві про шлюб прізвище годувальника зазначено як « ОСОБА_3 », у свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». Проте, відмови у переведені на пенсію по втраті годувальника, з урахуванням свідоцтва про смерть чоловіка серії НОМЕР_1 від 04.06.2024 у якому зазначено прізвище годувальника зазначено як « ОСОБА_3 », позивачем не надано.

Отже, ОСОБА_1 не доведено, що поведінка ГУ ПФУ в Чернівецькій області в установлених правовідносинах порушує її права, щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог до відповідача, позивач всупереч вимогам статті 77 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність бездіяльності підтверджено належними та допустимими доказами. Відтак позов задоволенню не підлягає.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягає стягненню з відповідача та залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, місто Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя В.В. Дмитрук