Справа № 380/1538/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 рокусправа № 380/1538/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті позивачу компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018;

- зобов`язати відповідача здійснити на користь позивача виплату компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у сумі, що належала до виплати при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Ухвалою від 25.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно із наказом від 12.01.2022 № 6 ОСОБА_1 виключений із списків особового складу та усіх видів забезпечення із 12.01.2022.

Зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 380/13321/22 відповідач 24.12.2023 зарахував на картковий рахунок ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 67 318,31 грн. Втім, при виплаті індексації грошового забезпечення за рішенням суду відповідач не компенсував позивачу суму податку з доходів фізичних осіб, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою. Проте, військова частина НОМЕР_1 відмовила у проведенні такої компенсації.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо виплати йому індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення без одночасної компенсації податку з доходів фізичних осіб, а тому звернувся до суду та просить позов задовольнити повністю.

21.02.2024 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому військова частина НОМЕР_1 заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, поширюються саме на грошове забезпечення. Проте, кошти у сумі 67 318,31 грн, які виплачені позивачу на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі 380/13321/22, є індексацією грошового забезпечення, тому ця виплата не є грошовим забезпеченням та не пов`язана з виконанням обов`язків несення служби, а має характер виплати, що здійснена на виконання рішення суду, відтак на неї не поширюються положення абзацу 2 підпункту 1.7. частини 161 підрозділу 10 розділу ХХ та п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, а також положення Порядку № 44 щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, та ці норми права до вказаних правовідносин не застосовуються.

Відповідач також зауважує, що оскільки індексація грошового забезпечення не була виплачена під час виплати грошового забезпечення, то право на отримання суми компенсації з податку доходів фізичних осіб одночасно з виплатою індексації грошового забезпечення при звільненні у позивача відсутнє.

Крім того, вказує, що стаття 165 Податкового Кодексу України визначає перелік доходів, які включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, тому утримання з індексації грошового забезпечення податку на доходи фізичних осіб було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства.

У зв`язку із зазначеним, відповідач вважає, що ним правомірно утримані 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору з нарахованої суми індексації на виконання рішення суду, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Із наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині від 12.01.2022 № 6, ОСОБА_1 виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 12.01.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 380/13321/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку.

На виконання вказаного рішення суду відповідач 24.12.2023 зарахував на картковий рахунок ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення у розмірі 67 318,31 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по картковому рахунку позивача АТ КБ "Ощадбанк".

12.05.2023 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом про надання інформації щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 380/13321/22, із наданням відповідних розрахунків нарахувань та утримань.

Листом від 26.06.2023 № 95/625 відповідач повідомив про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 380/13321/22, долучивши довідку-розрахунок нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Зі змісту довідки-розрахунка нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 слідує, що позивачу нараховано до виплати грошове забезпечення у розмірі 83625,23 грн, проте, з відрахуванням обов`язкових платежів на рахунок позивача надійшло 67 318,31 грн.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо утримання із суми індексації податку з доходів фізичних осіб, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спріним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 затверджений Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44), який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

За приписами пунктів 3, 4, 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб. Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд зазначає, що Закон України "Про податок з доходів фізичних осіб" втратив чинність на підставі Податкового кодексу України (чинний з 01.01.2011).

Відповідно до п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

У контексті наведених норм суд дійшов висновку, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються: 1) з грошового забезпечення; 2) грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів; виплата грошової компенсації здійснюється за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою їм грошового забезпечення/грошових винагород та інших виплат у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб. Іншими словами, при нарахуванні грошового забезпечення/ грошових винагород та інших виплат військовослужбовцям утримана сума податку на доходи фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку.

Відповідно до п. 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115 (далі - Положення № 1115), особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

Отже, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, у якого ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на усіх видах забезпечення, покладений обов`язок вжити заходів з проведення повного розрахунку за всіма видами грошового забезпечення на день виключення його зі списків особового складу.

Відтак, суд вважає, що при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу як військовослужбовцю у повному розмірі грошового забезпечення/грошових винагород та інших виплат при звільненні, право на які ОСОБА_1 набув під час проходження військової служби, грошова компенсація у розмірі суми утриманого податку на доходи фізичних осіб мала бути виплачена йому одночасно з виплатою належних сум.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 825/761/17, від 29.07.2020 у справі № 814/142/17.

Протиправність дій відповідача щодо невиплати у належному розмірі позивачу індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої у зв`язку із проходження військової служби, встановлено судовим рішенням у справі № 380/13321/22. Тому, будь-які аргументи відповідача щодо порядку нарахування зазначених виплат не потребують оцінки суду при розгляді цієї справи.

Саме при виплаті на виконання судового рішення індексації, відповідачем і був утриманий податок на доходи фізичних осіб, що відповідач не заперечує.

Так, Порядок № 44 визначає, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб здійснюється як при утриманні податку з грошового забезпечення військовослужбовця, так і з грошових винагород та інших виплат, на які військовослужбовець має право.

Із наведених приписів законодавства слідує, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд вважає, що здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 380/13321/22, відповідач повинен був нарахувати та виплатити грошову компенсацію на суму податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що існують підстави для нарахування та виплати позивачу податку на доходи фізичних осіб, утриманого при виплаті індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду.

Отож, враховуючи наведене, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті індексації грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №380/13321/22 та зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого з нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 380/13321/22 суми індексації грошового забезпечення, виплаченої у зв`язку із проходження військової служби.

Розподіл судових витрат суд не здійснює, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті індексації грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №380/13321/22.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) грошову компенсацію суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого з нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 380/13321/22 суми індексації грошового забезпечення, виплаченої у зв`язку із проходження військової служби.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна