Справа № 280/5705/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/5705/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст рішення складено 31.07.2024) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призупинення виплати пенсії позивачу з 01.02.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити позивачу нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість пенсії, що виникла з 01.02.2024 по день поновлення її виплати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що виплату пенсії позивачу можливо здійснювати виключно після надходження пенсійної справи та за умови підтвердження припинення виплати пенсії за попереднім місцем перебування на обліку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, сторонами не заперечується, що позивачеві з 08.04.2022 призначено пенсію відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зі службової оцінки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.03.2024 № 3065/03-16 вбачається, що під час перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 виявлено, що остання з 27.08.2008 отримувала пенсію за віком. Виплата була припинена з 01.04.2015 у зв`язку з вибуттям в інший район. Відповідно до записів у книзі реєстру атестатів (атестат № 553 від 03.03.2015), ОСОБА_1 вибула до м. Севастополь.

Враховуючи встановлені обставини, відповідачем було прийнято рішення про призупинення виплати позивачеві пенсії з 01.02.2024.

Позивач звернулася до УПФУ з заявою про поновлення виплати пенсії, за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило (лист від 29.03.2024 за № 5922-5816/Ю-02/8-0800/24) про обставини призупинення виплати пенсії, та зазначено, що після надходження пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення рф, буде прийнято відповідне рішення щодо можливості поновлення позивачу пенсії згідно з законодавством України або після внесення змін до законодавства.

Незгода з такими діями органу ПФУ стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, Верховний Суд у постанові від 12.02.2019 у справі № 243/5451/17 вказав, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підставою для призупинення виплати позивачеві пенсії стала та обставина, що УПФУ встановлено факт припинення в 2015 році виплати призначеної позивачеві в 2008 році пенсії в зв`язку з вибуттям до м. Севастополь.

Натомість, така підстава не передбачена Законом № 1058-IV, враховуючи висновки, викладені в рішенні Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про неправомірність припинення пенсійних виплат позивачу, починаючи з 01.02.2024.

Неправомірні дії суб`єкта владних повноважень мають бути усунені шляхом поновлення права позивача на отримання пенсії.

При цьому доводи апелянта, що таке поновлення можливе лише після надходження пенсійної справи та за умови підтвердження припинення виплати пенсії за попереднім місцем перебування на обліку, є не розсудливими з огляду на загальновідому обставину щодо припинення соціальних, політичних, дипломатичних та інших зв`язків між України та рф, в результаті збройної агресії останньої, що унеможливлює отримання будь-яких офіційних документів від установ рф.

Натомість, існування такої перешкоди не може вважатися легітимним позбавленням позивача, яка є громадянкою України, проживає на території України, що доводиться матеріалами справи, права на отримання пенсії.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року в адміністративній справі № 280/5705/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 17 жовтня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 17 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова