Справа № 420/10688/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.11.2023 року о/р 15 в частині відмови позивачу у донарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 15.04.2024 року залучено до участі у справі №420/10688/24 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. 13.11.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та щодо перерахунку стажу за період з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу відмовлено в частині донарахування стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року в ТзОВ «Аккумсервіс», оскільки запис в трудовій книжці НОМЕР_1 , яка заведена 22.12.1982 року, не містить назви організації, де позивач працював даний період, чим порушено п. 2.14. розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, та в записі про звільнення з роботи відсутній підпис керівника або спеціально уповноваженої ним особи, чим порушено п. 4.1. Інструкції. Рішенням відмовлено в частині дорахування стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року в ТзОВ «Аккумсервіс», оскільки запис в трудовій книжці НОМЕР_1 , яка заведена 22.12.1982 року, не містить назви організації, де позивач працював даний період, чим порушено п. 2.14. розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, та в записі про звільнення з роботи відсутній підпис керівника або спеціально уповноваженої ним особи, чим порушено п. 4.1. Інструкції. Зазначеним вище рішенням позивачу частково відмовлено щодо перерахунку стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року. Позивач зазначає, що його трудова книжка містить всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази на підставі яких позивача було прийнято на роботу, у тому числі печатку роботодавця та підпис. Відсутність прізвища та ім`я уповноваженої особи може свідчити виключно про механічну помилку піж час заповнення трудової книжки, та не повинно слугувати підставою для не врахування вказаного періоду. Окрім того, у позивача наявна історична довідка Департаменту архівної справи та діловодства ОМР, за змістом якої повідомлено, що накази з кадрових питань за необхідний період не збережено, тому позивач не має змоги додатково підтвердити свій страховий стаж за спірний період. Позивач не погодився із правомірністю рішення відповідача та звернувся до суду із цим позовом.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком згідно Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту України від 29.07.1993 року трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Трудова книжка позивача НОМЕР_2 від 22.12.1982 року заповнена з порушенням вимог вказаних Інструкції, як наслідок у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області були відсутні підстави для врахування спірних періодів до страхового стажу. Отже, відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу Позивача періоду роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року в ТзОВ «Акумсервіс» та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області діяло в межах чинного законодавства, оскільки наявне виправлення в даті наказу про звільнення. Проте, неналежне заповнення трудової книжки не позбавляє особу права на зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу. Чинним законодавством України передбачено можливість підтвердження трудового стажу у разі відсутності відповідних записів або неправильних чи неточних записів у трудовій книжці. Проте, жодних допустимих доказів, передбачених п. 3 Порядку №637 позивачем під час звернення за призначенням пенсії надано не було.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 13.11.2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 13.11.2023 року 11312 щодо перерахунку пенсії (пункт 4 стаття 42) та щодо перерахунку стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Звернення ОСОБА_1 було направлено для опрацювання в Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. В результаті розгляду заяви було ухвалено рішення від 20.11.2023 року про часткову відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , о/р НОМЕР_3 . Заяву опрацьовано частково, а саме проведено перерахунок пенсії відповідно до пункту 4 частини 42 Закону України №1058 з 01.11.2023 року. В частині дорахування стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року в ТзОВ «Акумсервіс» відмовлено, оскільки запис трудової книжки НОМЕР_1 , яка видана 22.12.1982 року, не містить назви організації, де особа працювала даний період, та в записі про звільнення з роботи відсутній підпис керівника або спеціально уповноваженої ним особи, чим порушено п.2.14 розділу 2 та п. 4.1 розділу 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 13.04.2021 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 13.11.2023 року щодо здійснення перерахунку пенсії (п. 4 ст. 42) та щодо перерахунку стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення від 20.11.2023 року о/р 15 про часткову відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.11.2023 року о/р НОМЕР_3 зазначено про те, що в частині донарахування стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року в ТзОВ «Акумсервіс» відмовлено, оскільки запис трудової книжки НОМЕР_1 , яка заведена 22.12.1982 року не містить назви організації, де особа працювала даний період, чим порушено п.2.14 розділу 2 Інструкції та в записі про звільнення з роботи відсутній підпис керівника або спеціально уповноваженої ним особи, чим порушено п. 4.1 розділу 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58. Згідно відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб страховий стаж за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року в ТзОВ «Акумсервіс» не враховується у зв`язку із відсутністю законних підстав. Враховуючи вищевикладене, частково відмовлено гр. ОСОБА_1 щодо перерахунку стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року.

Позивач не погодився із правомірністю рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та звернувся до суду із цим позовом

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року працював на посаді менеджера у ТзОВ «Акумсервіс».

При цьому, з матеріалів справи та оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем не враховано стаж роботи позивача з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року в ТзОВ «Акумсервіс», оскільки запис трудової книжки НОМЕР_1 , яка заведена 22.12.1982 року не містить назви організації, де особа працювала даний період, чим порушено п.2.14 розділу 2 Інструкції та в записі про звільнення з роботи відсутній підпис керівника або спеціально уповноваженої ним особи, чим порушено п. 4.1 розділу 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року №58.

Так, порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58.

Згідно з п. 2.4 Інструкції №58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

При цьому, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, провадження № К/9901/2310/18.

Суд також зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 року в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №686/3264/16-а №6 зазначено необхідність застосування саме записів у трудовій книжці, а надання довідок вимагається у разі відсутності в ній відповідних записів.

Таким чином рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.11.2023 року о/р НОМЕР_3 в частині відмови позивачу у донарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.11.2023 року о/р НОМЕР_3 в частині відмови позивачу у донарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, РНОКПП 20551088), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.11.2023 року о/р НОМЕР_3 в частині відмови позивачу у донарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.11.2023 року о/р НОМЕР_3 в частині відмови ОСОБА_1 у донарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням стажу за період роботи з 28.12.1995 року по 30.06.2000 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, РНОКПП 20551088) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА