Справа № 420/5212/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/5212/24

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

16 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (витяг з протоколу) від 19.10.2023 року № 10 в частині відмови у зарахуванні до його пільгового стажу періоду роботи з 22 серпня 1992 року по 20 березня 1997 року на посаді забійника худоби відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, пункт 19 розділу XXII «Харчова промисловість»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22 серпня 1992 року по 20 березня 1997 року на посаді забійника худоби відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, пункт 19 розділу XXII «Харчова промисловість».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що ним до заяви про підтвердження стажу роботи для підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах надано архівну довідку міського архіву Подільської міської ради Подільського району Одеської області, що уточнює особливий характер робіт або умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 28 лютого 1990 року по 20 березня 1997 року виконував роботи зі шкідливими умовами праці у м`ясо жировому цеху забійником худоби 3 розряду з погодинною тарифною ставкою 65 коп. та доплатою 12% за шкідливі умови праці на підставі наказу директора Котовського м`ясокомбінату №36-к від 27.02.1990 року. Не зарахування пенсійним органом зазначеного періоду до стажу роботи на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю відомостей про проведення атестації робочих місць, позивач вважає протиправним, оскільки такий обов`язок законодавством покладено на керівників підприємств і позивач не може з цих підстав бути позбавлений права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що рішенням про результати розгляду заяви позивача на підтвердження стажу роботи, пенсійним органом підтверджено ОСОБА_1 право у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 06.08.1985 року по 18.10.1985 року, з 28.02.1990 року по 21.08.1992 року на посаді забійника худоби у ЗАТ «Котовський м`ясокомбінат» відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, п. 19 розділу XXII «Харчова промисловість», та відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, ОСОБА_1 згідно рішення комісії було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року по 20.03.1997 року на посаді забійника худоби відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, пункту 19 розділу XXII «Харчова промисловість» у зв`язку з відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця. Позивачем не було подано жодної заяви про призначення будь-якої пенсії, тому жодного рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії позивачу Головним управлінням не приймалось.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт наголосив, що для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи після 21.08.1992 необхідно подати до територіального органу Пенсійного фонду України виписки із наказів по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, які ОСОБА_1 не надані.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 19.10.2023 року №10 підтверджено право позивача у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 06.08.1985 року по 18.10.1985 року, з 28.02.1990 року по 21.08.1992 року на посаді забійника худоби у ЗАТ «Котовський м`ясокомбінат» відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, пункту 19 розділу ХХIІ «Харчова промисловість» та відповідно до п.п. 2 п. 2 ст. 114 розділу ХІV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, зазначеним рішенням відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року 20.03.1997 року на посаді забійника худоби у відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, пункту 19 розділу ХХIІ «Харчова промисловість» у зв`язку з відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року 20.03.1997 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч.1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п.п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні за своїм змістом положення визначено п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Приписами п.2 Розділу XV «Перехідні положення» Закону №1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. (п.20 Порядку №637)

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 3 якого передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Згідно п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці (з 21.08.1992р.), яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 р. № 162 затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Посада позивача забійник худоби, передбачена у пункті 19 розділу ХХIІ «Харчова промисловість» Списку № 2 - 2241900а-11206 Забійники худоби, забійники великої рогатої худоби, забійники дрібної рогатої худоби, забійники свиней, забійники-універсали; допоміжні робітники, зайняті виконанням окремих операцій при забої і переробці худоби.

Наданими позивачем документами, зокрема, трудовою книжкою та архівними довідками, підтверджено його стаж роботи на посаді забійника худоби у період з 28.02.1990 року по 20.03.1997 року у Котовському м`ясокомбінату. Крім того, період роботи з 28.02.1990 року по 21.08.1992 року зараховані пенсійним органом до пільгового стажу позивача.

Як стверджує апелянт, періоди роботи з 22.08.1992 по 20.03.1997 року, не підлягають врахуванню до пільгового стажу, оскільки позивачем не надано наказів про результати атестації робочих місць.

З цього питання колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, відповідно до п.п.1-4 якого атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2. При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

В подальшому такі висновки Великої Палати Верховного Суду неодноразово враховано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.03.2021р. по справі №562/2103/16-а, від 08.09.2022р. по справі №200/8337/20-а, від 25.05.2022р. по справі №560/5334/20, від 18.02.2022р. по справі №360/4639/20.

Отже, неможливо перекладати на позивача відповідальність за відсутність певних документів товариства щодо проведення атестації його робочого місця.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 19.10.2023 року №10, яким ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року 20.03.1997 року на посаді забійника худоби у відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, пункту 19 розділу ХХIІ «Харчова промисловість» у зв`язку з відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця.

Інших підстав для відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року 20.03.1997 року на посаді забійника худоби, оскаржуване рішення пенсійного органу не містить.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 21 лютого 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко