Справа № 420/22704/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського кружного адміністративного суду 18 липня 2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 у не нарахуванні та невиплаті грошової компенсації ОСОБА_1 за не отримане належне їм житлове приміщення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за не отримане належне їм житлове приміщення;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.09.2022 року по 08.04.2024 року, громадянин ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , заступник начальника штабу військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку (квартирній черзі), що підтверджується доданими документами до позову. 08.04.2024 року наказом №100 командира військової частини НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_1 звільнився з лав Збройних Сил України та виведено з обліку особового складу вказаного військового формування. Однак, в день звільнення з військової служби ОСОБА_1 повністю не розрахували та не виплатили останньому належні грошові компенсації.

08.04.2024 року позивачем подано до відповідача адвокатський запит про надання інформації, документів та на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї жиле приміщення.

Військова частина НОМЕР_1 розглянувши запит від 08.05.2024 року надала відповідь про включення позивача в Список осіб, які перебувають на квартирному обліку, але не надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

У відповідності до вищезазначеного листа позивача повідомлено, що оскільки він звільнений у запас у зв`язку із звільненням з військової служби за сімейними обставинами та у зв`язку із відсутністю 20 календарних років стажу, дія Порядку визначення розміру надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року за №728, на нього не поширюється.

Вважаючи рішення військової частини НОМЕР_1 неправомірним, таким, що порушує конституційні права та гарантії позивача на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення та суперечить Конституції України, Житловому кодексу України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що громадянину ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 не було виплачено грошову компенсацію за неотримане житло після звільнення останнього з військової служби оскільки він звільнений у запас у зв`язку із звільненням з військової служби за сімейними обставинами та у зв`язку із відсутністю 20 календарних років стажу, дія Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року за №728, на нього не поширюється.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 23 липня вказаний позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

26 липня 2024 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

16 жовтня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/22704/24).

Станом на 18 жовтня 2024 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та відповідача, відзив на позовну заяву, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 з 05.09.2022 року по 08.04.2024 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , заступник начальника штабу військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку (квартирній черзі).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №100 (по стройовій частині) від 08.04.2024 року, підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і всіх видів забезпечення з 08.04.2024 року, на підставі наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (вищестоящий штаб) від 02.04.2024 року за №247 (по особовому складу) та рапорту ОСОБА_1 та звільнено у запас за підпунктом «г» ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як зазначив позивач, за період служби позивач, житлом за рахунок держави не забезпечувався, а тому має право на одержання житла для постійного проживання (або грошової компенсації), як військовослужбовець, у зв`язку з чим перебуває на квартирному обліку як особа, яка потребує поліпшення житлових умов у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 в загальному порядку з 05.09.2022 року та в першочерговому порядку (як учасник бойових дій) з

05.09.2022 року.

08.04.2024 року представником позивача подано до відповідача адвокатський запит, відповідно до змісту якого представник позивача просив: «У зв`язку з наданням правової (правничої) допомоги колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідно до ст. ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р. № 5076-VI, прошу Вас надати інформацію та належним чином завірені копії наступних документів:

- Чи перебував на квартирному обліку ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ;

- Належним чином завірені копії документів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку (квартирна черга) у військовій частині НОМЕР_1 ;

- Належним чином сформовану довідку про вислугу років ОСОБА_1 ;

- Довідку-розрахунок виплачених грошових коштів після звільнення ОСОБА_1 з військової служби;

- Чи було виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане житло після звільнення з військової служби;

- Довідку-розрахунок належних грошових коштів за неотримане житло ОСОБА_1 .

Вказані документи потрібні для належного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 ».

Військова частина НОМЕР_1 розглянувши адвокатський запит надала письмову відповідь від 08.05.2024 року за № 1044/303/117/25, якою, зокрема проінформувала, що громадянину ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 не було виплачено грошову компенсацію за нестримане житло після звільнення останнього з військової служби оскільки він звільнений у запас у зв`язку із звільненням з військової служби за сімейними обставинами та у зв`язку із відсутністю 20 календарних років стажу, дія Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року за №728, на нього не поширюється.

Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації ОСОБА_1 за не отримане належне йому житлове приміщення, останній звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Джерела права та висновки суду

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Закон України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно зі статтею 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону № 2011-ХІІ).

Пунктом 1 статті 12 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 пункту 1 статті 12 Закону № 2011-ХІІ).

Абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 9 Житлового кодексу України закріплено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

За нормами статей 9, 43 Житлового кодексу України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно зі статями 48, 49 Житлового кодексу України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

За правилами статті 12 Закону № 2011-ХІІ, Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - постанова № 1081) затвердив Порядок № 1081, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

За положеннями пункту 29 Порядку № 1081, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Зі змісту пункту 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ та пункту 29 Порядку № 1081 слідує, що особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, пункт 30 Порядку № 1081 передбачає випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на грошову компенсацію, у тому числі й у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку № 1081.

У свою чергу порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України (стаття 48-1 Житлового кодексу України).

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) визначений Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 (далі - Порядок № 728, у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами пункту 2 Порядку № 728 дія його поширюється на: військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей; осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей; сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби; сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Пунктом 3 Порядку № 728 визначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 728 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень (пункт 6 Порядку № 728).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 728, розмір компенсації визначається:

- за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Понад норму жилої площі для окремих категорій військовослужбовців та членів їх сімей, визначених законодавством, враховується додаткова жила площа у розмірі 10 кв. метрів;

- з урахуванням вимог до загальної площі житла відповідно до державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення;

- з урахуванням граничної вартості будівництва 1 кв. метра загальної площі житла в регіоні, в якому військовослужбовець перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 728, розмір грошової компенсації (K) розраховується за формулою:

К = (13,65 х N + 17 + Дпл) х Во,

де 13,65 - визначена законодавством норма жилої площі на одну особу, кв. метрів;

N - кількість осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

17 - загальна нежила площа житла на сім`ю з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення, кв. метрів;

Дпл - додаткова жила площа, що надається окремим категоріям військовослужбовців та членам їх сімей, визначеним законодавством, у розмірі 10 кв. метрів;

В0 - гранична вартість 1 кв. метра загальної площі житла для визначення розміру грошової компенсації, яка не повинна перевищувати опосередковану вартість будівництва житла за регіонами України, затверджену в установленому законодавством порядку, для мм. Києва, Дніпра, Львова, Одеси та Харкова, збільшену в 1,75 раза, для міст - обласних центрів, а також міст обласного значення з населенням понад 300 тис. осіб - в 1,5 раза, для міст обласного значення з населенням від 100 тис. до 300 тис. - в 1,25 раза, для інших населених пунктів - опосередковану вартість у відповідній області.

За наявності у військовослужбовця права на отримання однокімнатної квартири компенсація нараховується за житло загальною площею 40 кв. метрів.

За нормами пункту 9 Порядку № 728 Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрація Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Служба зовнішньої розвідки, Національна гвардія, Управління державної охорони, ДКА, Адміністрація Держспецзв`язку щороку протягом I кварталу після визначення загальної суми видатків на надання компенсації розподіляють її між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями), в яких ведеться облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, з урахуванням часу взяття військовослужбовців та членів їх сімей на такий облік та/або включення їх до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) (далі - житлові комісії) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір (пункт 10 Порядку №728).

Пунктом 11 Порядку № 728 визначено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

- рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

- довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

- копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

- копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

- копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

- довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

- документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

- дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 728, житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальними органами, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, керівнику розвідувального органу, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Системний аналіз викладених правових норм дає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано право військовослужбовців на отримання житла або компенсації за житло.

Разом із тим, законодавцем визначено механізм реалізації такого права, що передбачає звернення військовослужбовця до відповідної уповноваженої житлової комісії із заявою та доданими до неї документами, що підлягають розгляду цією комісією із прийняттям рішення про задоволення вимог або про відмову в їх задоволенні. Інших альтернативних повноважень за результатами розгляду такої заяви військовослужбовця законодавством не передбачено.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази щодо належного звернення позивача до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 із заявою та доданими до неї документами, подання яких передбачено вимогами пункту 11 Порядку № 728, що підлягають розгляду цією комісією.

В матеріалах справи наявний лише адвокатський запит представника позивача від 08.04.2024 року про надання інформації, на який відповідачем надано письмову відповідь від 08.05.2024 року за № 1044/303/117/25 щодо порушених у запиті питань.

При цьому, пунктом 6 Порядку № 728 передбачено, що підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Отже, Порядком № 728 визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема: зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень пункту 6 Порядку № 728.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 12 Порядку № 728, житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні. Тобто житловим комісіям, вирішуючи питання про надання компенсації за належне для отримання жиле приміщення, приймають одне із альтернативних рішень: про її надання або відмову в наданні.

При цьому, Порядок № 728 містить виключний перелік підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації за належне до отримання жиле приміщення.

З огляду на викладене суд зазначає, що позивачем не наданого доказів щодо належного звернення позивача до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 із заявою (рапортом) та доданими до неї документами, подання яких передбачено вимогами пункту 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 11 Порядку № 728, що підлягають розгляду цією комісією та відповідно, фактично відповідачем не прийнято відповідного рішення за результатами розгляду вказаної заяви позивача, оскільки як зазначено судом вище, законодавцем визначено механізм реалізації такого права позивачем, що передбачає звернення військовослужбовця до відповідної уповноваженої житлової комісії із заявою та доданими до неї документами, що підлягають розгляду цією комісією із прийняттям рішення про задоволення вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відтак суд приходить до висновку щодо відсутності порушеного права позивача та його передчасного звернення до суду.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя С.О. Cтефанов