Справа № 520/19955/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 жовтня 2024 р. справа № 520/19955/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 19.06.2024 №/ПС 81, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати всі періоди пільгового та страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_2 , та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати виникнення такого права, ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

У період з 12.08.2024 по 09.09.2024, з 03.10.2024 по 14.10.2024 суддя Біленський О.О. перебував у відпустці.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2024 №/ПС 81 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає вказане рішення протиправним з огляду на те, що згідно записів трудової книжки загальний стаж роботи позивача на посаді, що передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, складає більше 10 років (10 років 03 місяці 16 днів). Отже загальний стаж, з урахуванням пільгового стажу, складає більш ніж 27 років. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що за результатами розгляду доданих до заяви документів із врахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж позивача обчислений та складає 23 роки 09 місяців 18 днів. Пільговий стаж відсутній. Згідно наданих документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 06.05.1987, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, оскільки відсутня дата видачі диплома. До пільгового стажу за Списком №1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987 електрослюсарем підземним з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 27.07.1995, оскільки відсутня інформація в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо зазначення виду пенсії для визначення права на пенсію (пенсія на пільгових умовах Список №1). Враховуючи викладене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки на момент звернення позивач не набув встановленого законодавством необхідного пільгового стажу. Головне управління не вбачає порушення чинного Пенсійного законодавства України і вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та безпідставні.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області також надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що згідно наданих документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 06.05.1987, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, оскільки відсутня дата видачі диплома. До пільгового стажу за Списком №1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987 не зараховано період роботи електрослюсарем підземним з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 27.07.1995, оскільки відсутня інформація в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо зазначення виду пенсії для визначення права на пенсію (пенсія на пільгових умовах Список №1). Отже, страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 09 місяців 18 днів, пільговий стаж у позивача відсутній, відповідно у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 через відсутність необхідного пільгового стажу. Таким чином, на думку відповідача, рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2024 №81 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 винесене на підставі положень чинного законодавства, є правомірним та законним, а отже відсутні підстави для скасування такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.06.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додані до неї документи за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 19.06.2024 №ПС 81, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Пенсійним органом встановлено, що вік позивача на день звернення - 54 роки 09 місяців 14 днів, страховий стаж складає 23 роки 09 місяців 18 днів, пільговий стаж - відсутній.

У рішення зазначено, що згідно наданих документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 06.05.1987, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, оскільки відсутня дата видачі диплома.

До пільгового стажу за Списком №1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987 не зараховано період роботи електрослюсарем підземним з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 27.07.1995, оскільки відсутня інформація в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо зазначення виду пенсії для визначення права на пенсію (пенсія на пільгових умовах Список №1).

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у відмові призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправними та такими, що порушують чинне законодавство України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У зазначеному рішенні Конституційного Суду України та відповідній практиці Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території.

Правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні і права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Щодо неврахування до страхового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1986 по 06.05.1987, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, оскільки відсутня дата видачі диплома, суд зазначає наступне.

На підтвердження періоду свого навчання в професійно-технічному училищі №62 м. Стаханова з 01.09.1986 по 06.05.1987 позивачем надано копію диплому серії НОМЕР_3 , виданого 06.05.1987.

Суд зауважує, що вказаний вище диплом не мiстить помарок, виправлень та пiдчисток, на ньому є пiдписи голови екзаменаційної комісії, директора училища та заступника директора училища по навчально-виробничій роботі, завірено печаткою навчального закладу, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер диплома.

Отже, з вказаного диплома можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах, про що зроблений відповідний висновок Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17.

Отже, твердження відповідачів про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача до страхового стажу у зв`язку з відсутністю в дипломі дати його видачі, є безпідставними.

Тому суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1986 по 06.05.1987.

Щодо неврахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987 електрослюсарем підземним з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 27.07.1995, оскільки відсутня інформація в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо зазначення виду пенсії для визначення права на пенсію (пенсія на пільгових умовах Список №1), суд зазначає наступне.

Відповідно до запису №4 трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, позивач 14.09.1987 був переведений на посаду електрослюсаря підземного третього розряду Іллічівського шахтобудмонтажного управління ТРЕСТА "СТАХАНОВУГЛЕСТРОЙ", наказ №33к від 14.09.1987.

Згідно запису №5 трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, 18.05.1988 позивача звільнено в зв`язку із призовом на військову службу, наказ №35к від 18.05.1988.

Відповідно до запису №8 трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, 27.07.1990 позивач прийнятий на посаду електрослюсаря підземного ІІІ розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ №12к від 27.07.1990.

Згідно запису №9 трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, 26.07.1995 позивач звільнений у зв`язку із скороченням штатів, наказ №141к від 20.07.1995.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 3 ст. 114 Закону №1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що робота позивача електрослюсарем підземних робіт передбачений Списком №1.

Так, Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, містить розділ І (далі мовою оригіналу) - «Горные работы» підрозділ 1 «Подземные работы» - все рабочие, инженерно- технические работники и служащие, занятые полный рабочий день на подземных работах по добыче угля, руды, сланца, нефти, озокерита, газа, графита, асбеста, соли, слюды и других рудных и нерудных ископаемых, в геологоразведке, на дренажных шахтах, на строительстве шахт, рудников и других подземных сооружений, а также все работники, занятые полный рабочий день под землей на обслуживании указанных выше рабочих и служащих (медперсонал подземных (здравпунктов, работники подземной телефонной связи и т. д.).

Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, містить розділ І (далі мовою оригіналу) - «Горные работы» 10100000 Добыча полезных ископаемых. Геологоразведочные работы. Строительство, реконструкция, техническое перевооружение и капитальный ремонт шахт, рудников, приисков, метрополитенов, подземных каналов, тоннелей и других подземных сооружений 10101000 1. Подземные работы в шахтах, рудниках и на приисках по добыче полезных ископаемых; в геологоразведке; на дренажных шахтах; на строительстве шахт, рудников, приисков - 1010100а а) Все рабочие, занятые полный рабочий день на подземных работах.

Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, містить розділ 10100000 І. «Гірничі роботи» 10101000 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (1010100а а) Всі робітники зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, оскільки позивач у період з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 26.07.1995 працював за професіями, які входить до переліку професій, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано такий період до пільгового стажу.

Також, суд зазначає, що відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб (далі - Положення).

Реєстр застрахованих осіб формується як система накопичення, збереження електронних даних на базі централізованих інформаційних технологій відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", "Про захист персональних даних", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

Пунктом 2 розділу IV Положення визначено, що до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:

- персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;

- відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства;

- відомості про облік стажу окремих категорій осіб відповідно до законодавства;

- відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність;

- відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність;

- відомості про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та одноразової сплати особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

- відомості про суми доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- відомості електронних пенсійних справ, включаючи інформацію про паспортні дані пенсіонера та його місце проживання; копії документів, на підставі яких призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання, допомогу на поховання тощо) та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати з часу її призначення до закриття пенсійної справи; інформація про членів сім`ї застрахованої особи, які знаходяться на її утриманні, та її дітей;

- періоди страхового стажу на основі сплати страхових внесків та єдиного внеску системи обліку сплати страхових внесків;

- інформація щодо виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, включаючи дані про підставу (дата та вид страхового випадку), дати початку та закінчення здійснення виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування виплат, їх вид, суми виплат;

- інформація про звернення громадян до органів Пенсійного фонду України, включаючи дані про надання особам електронних послуг відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (відомості веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України);

- інформація про фізичних осіб, які сплачують / за яких сплачують страхові внески до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- відомості про надання третім особам інформації з Реєстру застрахованих осіб, що стосується такої застрахованої особи.

Відповідно до пунктів 3 та 5 розділу IV Положення відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 6 розділу V Положення інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами, як: індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення; дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) - згідно з додатком 6 до цього Положення; дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) в межах максимальної величини, яка враховується для розрахунку всіх соціальних виплат, - згідно з додатком 7 до цього Положення; витяг з Реєстру застрахованих осіб - згідно з додатком 8 до цього Положення; дані про трудовий та страховий стаж - згідно з додатком 9 до цього Положення; дані про особливі умови праці - згідно з додатком 10 до цього Положення; довідка про розмір пенсії пенсіонера - згідно з додатками 11 (для паперової форми), 12 (для електронної форми) до цього Положення; довідка для призначення субсидій - згідно з додатками 13 (для паперової форми), 14 (для електронної форми) до цього Положення.

У разі відсутності в Реєстрі застрахованих осіб інформації про застраховану особу за визначеними параметрами формується та надається довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу за формою згідно з додатком 15 до цього Положення.

Отже, індивідуальні відомості про застраховану особу формуються як інформація з Реєстру застрахованих осіб.

Посилання відповідача на те, що у Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про вид пенсії, а саме пенсія на пільгових умовах за Списком №1 є неприйнятним оскільки вони суперечать вимогам Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 №10-1, яке відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (п. 1 Порядку).

Вказаний Порядок такої вимоги про обов`язкове зазначення виду пенсії не містить, тому посилання відповідача на необхідність наявності в Реєстрі застрахованих осіб відомостей про вид пенсії, а саме пенсія на пільгових умовах за Списком №1, не ґрунтується на вимогах законодавства.

Таким чином, відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу відомостей по вид пенсії не може бути підставою для обмеження права особи на зарахування періоду роботи до пільгового стажу.

Отже, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 26.07.1995.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії №ПС 81 від 19.06.2024 діяло не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року у справі №709/1360/17 та від 07 лютого 2019 року у справі №699/155/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява позивача про призначення пенсії від 11.06.2024 була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та саме зазначеним органом не зараховано стаж позивача, а також прийнято оскаржуване рішення, суд зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №/ПС 81 від 19.06.2024 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1986 по 06.05.1987, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987 та до пільгового стажу за Списком №1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці період роботи електрослюсарем підземним з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 26.07.1995, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати виникнення такого права, то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на передчасність таких вимог, оскільки пенсійним органом наразі ще не здійснено зарахування позивачу до пільгового стажу всіх періодів його роботи.

Після виконання цього рішення суду щодо зарахування стажу позивачу на пільгових умовах, у органу Пенсійного фонду України в силу вимог закону виникають підстави для прийняття рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №/ПС 81 від 19.06.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1986 по 06.05.1987, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987, та до пільгового стажу за Списком №1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці період роботи електрослюсарем підземним з 14.09.1987 по 18.05.1988 та з 27.07.1990 по 26.07.1995, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.05.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.