Справа № 440/11887/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 жовтня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/11887/24
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області , відповідно до якого просить:

визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду станом на 01.01.2022, на 01.01.2023, на 01.01.2024 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» на 1 січня календарного 2022 року в розмірі 2481 грн, Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» на 1 січня календарного 2023 року в розмірі 2684 грн, Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» на 1 січня календарного 2024 року в розмірі 3028 грн, з врахуванням доплати за вислугу років та регіонального коефіцієнту 1,1, що була викладена у листі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 04.09.2024 их. №02/3346/2024, - протиправними;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2022 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст.130 Конституції України, ч.3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", тобто з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із застосуванням для обчислення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня, та зазначення доплати за вислугу років у розмірі 50%, а також із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст.130 Конституції України, ч.3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", тобто з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із застосуванням для обчислення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, та зазначення доплати за вислугу років у розмірі 50%, а також із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст.130 Конституції України. ч.3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік, тобто з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із застосуванням для обчислення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2024 року у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, та зазначення доплати за вислугу років у розмірі 50%, а також із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу. Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, відтоді коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Вищевказані правові висновки відображені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 9901/141/20.

Як визначено частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів /абзац перший частини другої статті 122 КАС України/.

У поданій до суду позовній заяві позивачем зазначено, що в вересні 2024 року йому надійшла відповідь на адвокатський запит від 29.08.2024. Ініціатор звернення наполягає на складенні довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024. Вказані довідки позивачу необхідні з метою подальшого звернення до органів Пенсійного фонду із відповідними заявами про перерахунок його щомісячного грошового утримання станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024. Позивач вважає, що відповідачем невірно застосовано вказаний розмір прожиткового мінімуму у довідках виданих на його заяву і тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Позовну заяву надіслано до суду 01.10.2024, що підтверджено відбитком календарного штемпеля на поштовому конверті (що надійшло до суду 04.10.2024 та зареєстровано канцелярією суду 07.10.2024).

Проте позивач у позовній заяві не обґрунтувала дотримання нею строку звернення до суду з цим позовом, а у разі його пропуску - не надав заяву про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Відтак, суд зауважує, що отримання листа відповідача від 04.09.2024 у відповідь на адвокатський запит від 29.08.2024 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти набагато пізніше.

Жодних належних пояснень в обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду та об`єктивної неможливості звернутися до суду в шестимісячний строк, тобто з дати коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав - позовна заява не містить.

Враховуючи, що підставою позову позивач визначає зміну прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом відповідно на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, то про порушене право позивач повинен був дізнатися саме з таких дат. Однак, позивач продовжуючи отримувати щомісячне довічне грошове утримання в тому розмірі, що і раніше, незважаючи на зміну прожиткового мінімуму відповідно з 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, позивач не звертався ні до органів Пенсійного фонду України щодо підстав не здійснення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання, ні до відповідача - із заявами щодо отримання відповідних довідок із зазначенням розміру суддівської винагороди станом саме на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024.

Наведені позивачем у заяві обставини суд визнає недостатніми для висновку про наявність об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду, які завадили позивачу звернутися з цим позовом протягом встановленого законом строку.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частиною 2 ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028,00 грн.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовної заявою, яка містить три основні позовні вимоги немайнового характеру, а саме:

визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду станом на 01.01.2022 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» на 1 січня календарного 2022 року в розмірі 2481 грн з врахуванням доплати за вислугу років та регіонального коефіцієнту 1,1, що була викладена у листі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 04.09.2024 их. №02/3346/2024, - протиправними;

визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду станом на 01.01.2023 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» на 1 січня календарного 2023 року в розмірі 2684 грн, з врахуванням доплати за вислугу років та регіонального коефіцієнту 1,1, що була викладена у листі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 04.09.2024 их. №02/3346/2024, - протиправними;

визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду станом на 01.01.2024 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» на 1 січня календарного 2024 року в розмірі 3028 грн, з врахуванням доплати за вислугу років та регіонального коефіцієнту 1,1, що була викладена у листі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 04.09.2024 их. №02/3346/2024, - протиправними

та похідні від них вимоги:

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2022 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст.130 Конституції України, ч.3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", тобто з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із застосуванням для обчислення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня, та зазначення доплати за вислугу років у розмірі 50%, а також із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст.130 Конституції України, ч.3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", тобто з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із застосуванням для обчислення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, та зазначення доплати за вислугу років у розмірі 50%, а також із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст.130 Конституції України. ч.3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік, тобто з розрахунком посадового окладу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із застосуванням для обчислення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2024 року у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, та зазначення доплати за вислугу років у розмірі 50%, а також із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1.

Враховуючи викладене, сума судового збору за подання вказаного позову складає 3633,60 грн (1211,20 грн *3).

В силу частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Разом з тим, до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

заяви з обґрунтуванням дотримання строку звернення до суду з цим позовом, а у разі його пропуску - заяви про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин його пропуску;

документа про сплату судового збору в розмірі 3633,60 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.Г. Ясиновський