Справа № 580/7983/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року справа № 580/7983/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби щодо відмови у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства російської федерації;

- зобов`язати Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби прийняти подану ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 23 травня 2024 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач протиправно відмовив прийняти від позивача декларацію про відмову від іноземного громадянства, замість документа про припинення громадянства російської федерації, оскільки відмовитись від такого іноземного громадянства позивач не може, так як існують незалежні від неї обставини, що перешкоджають отриманню документа про припинення російського громадянства, а саме: нездійснення процедури припинення громадянства консульствами російської федерації внаслідок припинення їх діяльності в Україні.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.09.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Стверджує, що позивач не надала жодних належних і допустимих доказів того, що вона дійсно належить до визначених Законом №1941-ІХ категорій осіб, які в розумінні цього Закону та Указу Президента України від 13.08.2019 №594 мають право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства. Отже, позивач мала б подати до Управління ДМС у Черкаській області не декларацію про відмову від громадянства РФ, а документ про припинення іноземного громадянства, який виданий уповноваженим органом відповідної іноземної держави, проте жодних дій для цього не вчинила.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої вона вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення, оскільки відповідачем протягом місяця не виконано рішення з питань громадянства, а саме Указу Президента №127/2019 від 11.04.2019, не видано позивачу довідку про реєстрацію її громадянином України, не видано тимчасове посвідчення громадянина України, а тому позивач не могла вчинити необхідні дії з метою отримання документа про припинення іноземного громадянства, оскільки такі дії нею могли бути вчинені тільки після отримання вказаних документів від відповідного органу ДМС України, до якого вона б потім надала б такий документ.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 була громадянкою російської федерації, що підтверджується паспортами 63№6152064, виданим Федеральною міграційною службою 30.07.2008, та 51№6487788, виданим 11.06.2013 Посольством Росії в Україні. 16.12.2008 позивачу був виданий дозвіл на імміграцію в Україну №10/3-4-9796.

23.08.2008 Соснівським районним відділом м. Черкаси Управління МВС України в Черкаській області позивачу була видана посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 .

15.09.2017 позивач звернулась до Соснівського районного відділу у місті Черкаси УДМС України в Черкаській області із заявою про прийняття до громадянства України.

Відповідно до Указу Президента України №127/2019 від 11.04.2019 позивач прийнята до громадянства України.

Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України від 22.04.2019 №208/19 позивач набула громадянство України на підставі статті 9 Закону України Про громадянство України з 11.04.2019.

Листом Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 24.04.2019 №7101.6.1-3642/71.1-19 повідомлено, що Указом Президента України №127/2019 від 11.04.2019 позивач прийнята до громадянства України та повідомлено про необхідність з`явитись до Управління для отримання довідки про її реєстрацію громадянином України.

11.05.2022 відповідач прийняв рішення №19 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, згідно якого на підставі пункту 6 частини 1 статті 12 Закону України Про імміграцію скасований дозвіл на імміграцію в Україну, виданий позивачу 16.12.2008. Посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 23.12.2008 скасована на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державні, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №321 від 25.04.2018.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/2302/22 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію відмовлено. В рішенні вказано, що після 11.04.2019 у відповідача були наявні підстави для скасування виданого позивачу 16.12.2008 дозволу на імміграцію, оскільки після набуття позивачем громадянства не неї як на громадянина України не поширюється дія Закону України «Про імміграцію».

20.06.2022 позивач звернулась із заявою до відповідача, в якій просила видати документи про реєстрацію її громадянином України та прийняти у неї декларацію про відмову від громадянства російської федерації.

Листом Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 11.07.2022 №Т-25/6/7101-22 позивача повідомлено про відсутність підстав для подачі нею декларації про відмову від іноземного громадянства та отримання довідки про реєстрації особи громадянином України. У листі вказано, що відповідно до п. 87 Порядку готується подання про втрату позивачем громадянства України, оскільки вона не виконала подане зобов`язання та не надала документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду в справі від 10.10.2022 №580/3264/22 позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо прийняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства;

- зобов`язано Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області видати ОСОБА_1 довідку про реєстрацію її громадянином України;

- зобов`язано Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 апеляційну скаргу Управління Держаної міграційної служби України в Черкаській області задоволено частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в частині зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації - відмовити. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.05.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 змінено шляхом викладення її мотивувальної частини у редакції цієї постанови щодо обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання УДМС України в Черкаській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації.

У вказаній вище Постанові судом касаційної інстанції вказано, що повідомлення про набуття позивачем громадянства України ОСОБА_1 у належний спосіб не надіслано, а питання щодо анулювання посвідки на імміграцію, не зважаючи на отримане позивачем громадянство у 2019 році, відповідачем вирішене у 2022 році. Водночас, дізнавшись про набуття громадянства України, відповідно до Указу Президента України від 11 квітня 2019 року № 127/2019, ОСОБА_1 письмово звернулася до УДМС України в Черкаській області із заявою, зокрема, щодо прийняття її декларації про відмову від іноземного громадянства. Проте, саму декларацію, яка б містила підставу її подання, замість документа про припинення громадянства іншої держави, з викладенням обставин, що унеможливили це з незалежних від неї причин, позивач разом із письмовим зверненням не подала. З огляду на наведені обставини Верховний Суд дійшов висновку, що факт неподання ОСОБА_1 декларації унеможливлює виникнення у відповідача обов`язку розглянути та прийняти таку декларацію.

На підставі вищевикладених обставин, позивач 23.05.2024 звернулась до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби із заявою, в якій просила прийняти в нею декларацію про відмову від іноземного громадянства та видати паспорт громадянина України. До заяви було надано декларацію про відмову від іноземного громадянства (форма 45, затверджена наказ МВС України 16.08.2012 № 715).

27.06.2024 позивачем отримано відповідь від Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 24.06.2024 №Т-104/6.1/3501-24/3501.4/193-24 про те, що у позивача відсутні підстави для подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Вважаючи відмову відповідача у прийнятті декларації протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-III (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до визначень, які містить частина 1 статті 1 Закону України «Про громадянство України», громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» встановлено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Відповідно частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно частини 5 статті 8 Закону України «Про громадянство України» іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, зобов`язання припинити іноземне громадянство - це письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (частина 1статті 1 Закону України «Про громадянство України»).

Декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (частина 1статті 1 Закону України «Про громадянство України»).

Умови та порядок прийняття до громадянства України встановлені статтею 9 Закону України «Про громадянство України».

Частиною 1статті 9 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

За правилами пункту 2 частини 2статті 9 Закону України «Про громадянство України» однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Отже, особа, яка набула громадянство України, зобов`язана протягом двох років подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав або, у випадку неможливості надання такого документу з незалежних від неї причин, декларацію про відмову від іноземного громадянства. При цьому, до незалежних причин законодавцем віднесено, зокрема, невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215).

Пунктом 5 Порядку №215 передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.

Згідно з пунктом 119 Порядку № 215 особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Матеріалами справи підтверджено, що 15.09.2017 позивач звернулась до Соснівського районного відділу у місті Черкаси УДМС України в Черкаській області із заявою про прийняття до громадянства України та нею також було подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, згідно якого позивач зобов`язалась протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України припинити громадянство РФ і подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України документ припинення громадянства РФ, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Також в зобов`язанні вказано: «У разі неотримання мною з незалежних від мене причин документа про припинення громадянства РФ, зобов`язуюсь подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина РФ до уповноваженого органу цієї держави». Відповідно до Указу Президента України №127/2019 від 11.04.2019 позивач прийнята до громадянства України.

Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України від 22.04.2019 №208/19 позивач набула громадянство України на підставі статті 9 Закону України Про громадянство України з 11.04.2019.

Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року №715 (далі наказ МВС України №715) затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.

Необхідно зазначити, що зразок документа під назвою «Декларація про відмову від іноземного громадянства» (форма 45) затверджений наказом МВС України №715, а зміст цього документа викладено наступним чином:

«Я, _(прізвище, ім`я, по батькові)_ ,___ __________? ? _____ (року народження), громадянин(ка) _(назва держави)_? ? відмовляюся від іноземного громадянства (підданства) _(назва держави)_, у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства)_(назва держави)_,а саме:

1) у мене уповноваженими органами _ (назва держави)_(зазначити дату) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) __ (назва держави)_, проте в? ? установлений її законодавством строк протягом _(назва держави)_ я не отримав (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених? ? органів__ (назва держави)_ про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала);

2) у мене? ? уповноваженими органами _( назва держави)_? ? було прийнято клопотання про припинення мого громадянства? ? ? (підданства) (зазначити дату) , проте протягом двох років я не отримав (зазначити дату) _ (назва держави)_(не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів? ? _( назва держави)_про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено;

3) у законодавстві _(назва держави)_ відсутня процедура припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи;

4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) _( назва держави)_ не здійснюється;

5) вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) _ (назва держави)_ становить, що перевищує половину розміру _(зазначити вартість у гривневому еквіваленті)_мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України.

Станом на _(дата набуття особою громадянства України) розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив_____.

У зв`язку з викладеним вище я зобов`язуюся повернути паспорт громадянина _ (назва держави)_ до уповноважених органів? ? цієї? ? держави,не користуватися? ? правами? ? громадянина (підданого) _ (назва держави)_і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави.

Мені_____(прізвище, ім`я, по батькові)_ повідомлено, що в разі невиконання мною цього зобов`язання я втрачу громадянство України на підставі статті 19 Закону України Про громадянство України або його буде скасовано на підставі статті 21 цього Закону. Дата: ___ ________________ 20___ року? ? (підпис)».

Судом із матеріалів справ встановлено, що 23.05.2024 позивач звернулась до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби із заявою, в якій просила прийняти в нею декларацію про відмову від іноземного громадянства та видати паспорт громадянина України. До заяви було надано декларацію про відмову від іноземного громадянства (форма 45, затверджена наказ МВС України 16.08.2012 №715), у зв`язку з тим, що існують незалежні від неї причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) російської федерації, а саме процедура оформлення припинення громадянства (підданства) російської федерації не здійснюється.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і триває на час розгляду справи.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України 24.02.2022 були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією, та, відповідно, посольства та консульства російської федерації в Україні припинили свою діяльність.

Таким чином, визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства. У законодавстві України відсутнє правове регулювання процедури припинення іноземного громадянства за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між Україною та відповідною державою громадянства такої особи.

Викладене вище свідчить про те, що позивачем вчинялися необхідні дії з метою припинення громадянства російської федерації (звернення до відповідних органів російської федерації, отримання довідки про прийняття заяви про вихід із громадянства російської федерації), однак це не призвело до відповідного правового результату з незалежних від неї причин.

Як вже зазначалось, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України консульські установи держави-агресора в Україні не працюють, однак з початку повномасштабного вторгнення законодавство України не зазнало змін в частині визначення порядку дій та їх послідовності щодо відсутності в особи можливості отримання документа про припинення громадянства такої держави з незалежних від неї причин, що в свою чергу призводить до фактичного порушення прав такої особи.

З огляду на обставини справи суд дійшов висновку про те, що позивач мала право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки вона позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації з незалежних від неї причин.

Однак, відповідачем не було враховано вищезазначених обставин та листом від 24.06.2024 №Т-104/6.1/3501-24/3501.4/193-24 позивачці повідомлено про відсутність у неї підстав для подання декларації про відмову від громадянства іноземної держави, тому така відмова відповідача є протиправною.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень дійшов висновку зобов`язати Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби прийняти подану ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 23.05.2024, з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби щодо відмови у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства російської федерації.

Зобов`язати Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби (вул. Єгорова Олексія, 25-а, м. Кропивницький, 25015, ) прийняти подану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) декларацію про відмову від іноземного громадянства від 23.05.2024 (форма 45, затверджена наказ МВС України 16.08.2012 №715), з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (вул. Єгорова Олексія, 25-а, м. Кропивницький, 25015, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ