Справа № 175/9829/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 175/9829/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року (суддя Білоусова О.М.) в справі № 175/9829/24 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Солонецького Бориса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП), поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Солонецького Бориса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2452508, якою на нього накладено адміністративне стягнення за порушення частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії ЕНА № 2452508 від 22 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КупАП.

Закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КупАП.

В апеляційній сказі відповідач УПП просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про неможливість використання приладу TruCam шляхом утримання інспектором поліції в руках, а цей прилад повинен бути закріпленим на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтований/розміщений на зовнішньому периметру доріг.

Крім того, зазначає про доведеність вчинення позивачем правопорушення наданими доказами, а також про фіксування правопорушення не в автоматичному режимі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області сержантрм поліції Солонецьким Б.В. ухвалено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА № 2452508 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою 22 червня 2024 року о 16 годині 45 хвилин за адресою: м. Тернопіль, вул. Об`їзна, 6, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в населеному пункті м. Тернопіль, рухався із швидкістю 75 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вимірювання швидкості проводилось за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM LTS20/20 TC000764.

Згідно з постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Суд першої інстанції вважав, що відповідачем під час вимірювання швидкості ТЗ лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TRUCAM LTS20/20 TC000764 не дотримано положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки лазерний вимірювач швидкості ТЗ TRUCAM LTS20/20 TC000764, що у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, не був зафіксований під час вимірювання швидкості руху ТЗ, тому дані з лазерного вимірювача швидкості ТЗ TRUCAM LTS20/20 TC000764 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові.

Врахувавши відсутність інших доказів на підтвердження порушення позивачем пункту 12.4 ПДР України, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 червня 2024 року поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області Солонецьким Б.В. прийнято постанову серії ЕНА №2452508 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, яким накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с. 4).

За змістом постанови водій ОСОБА_2 22 червня 2024 року о 16 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Volvo V40CC, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернопіль, вул. Об`їзна, 6, рухався зі швидкістю 75 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год в населеному пункті, швидкість встановлювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI20/20 № ТС000764, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху порушення швидкісного режиму в населених пунктах та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

Спірним в цій справі є правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Фотознімки приладу TruCам LTI 20/20 № ТС000764 підтверджують факт перевищення автомобілем марки Volvo V40CC, номерний знак НОМЕР_1 , у населеному пункті (м. Тернопіль) 22 червня 2024 року о 16 годині 45 хвилин дозволеної швидкості руху у межах населеного пункту більше ніж на 20 км/год, адже транспортний засіб рухався зі швидкістю 75 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год.

Такі докази надані апелянтом до апеляційної скарги та прийняті судом.

Надані відповідачем ДПП докази на підтвердження правомірності оскарженої позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73, 75, 76 КАС України.

За доводами позивача, підтриманими судом першої інстанції, поліцейським порушено порядок використання вимірювача швидкості, адже такий вимірювач не був змонтованим на узбіччі, а знаходився в руках поліцейського, а ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Надаючи оцінку таким підставам позову та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з наступного.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (пункт 1).

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСам LTI 20/20 № ТС000764 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/1-2903-2012, тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LTI 20/20» зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197- 12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29822, чинного до 11 грудня 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСам LTI 20/20 № ТС000764 є придатним до застосування, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Таким чином, суд визнає помилковими доводи позивача про порушення інспектором патрульної поліції порядку використання вимірювача швидкості, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, який є чинним по 07 вересня 2024 року.

Таким чином, суд визнає помилковими доводи позивача, підтримані судом першої інстанції, про порушення відповідачем інспектором патрульної поліції порядку використання вимірювача швидкості, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі.

При цьому суд наголошує, що фіксування правопорушення проводилось не в автоматичному режимі.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про відсутність доказів перевищення позивачем швидкості руху у межах населеного пункту спростовані фотознімками приладу TruCam. При цьому ці фотознімки є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73, 75, 76 КАС України, а твердження позивача про неналежність та недопустимість цих фотознімків як доказів через порушення порядку використання приладу, яким вимірювалась швидкість, є хибними з підстав, зазначених вище.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що вирішальною ознакою доказу є його змістовність і такими доказами у справі про адміністративне правопорушення є, у тому числі, показання технічних приладів.

Також суд відхиляє доводи позивача про порушення процедури розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, позаяк судом не встановлено порушень процедури розгляду справи, які б могли слугувати підставою для визнання постанови протиправною та її скасування.

Судом не надається оцінка доводам, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, стосовно того, здійснення заміру швидкості руху є некоректним, адже в цей день у місті, де відбувався замір, був піщаний буревій, адже ці обставини не були підставою позову, тоді як за приписами частини п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про правомірність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, постановою серії ЕНА № 2452508 від 22 червня 2024 року, а висновки суду першої інстанції визнає необґрунтованими.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 311, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року в справі № 175/9829/24 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року в справі № 175/9829/24 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Солонецького Бориса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалити в справі № 175/9829/24 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Солонецького Бориса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17 жовтня 2024 року та відповідно до частини третьої статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко