Справа № 520/20910/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року Справа № 520/20910/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить: - визнати протиправним рішення управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області про відмову в наданні державної допомоги сім`ям з дітьми гр. ОСОБА_1 ; - зобов`язати управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області вчинити певні дії, а саме розрахувати та призначити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.08.2022 позивача у зв`язку із збройною агресією російської федерації покинула Україну та виїхала до Республіки Литва. Згодом до Республіки Польща, де проживала з 18.08.2022 по 06.08.2023. Під час перебування на території Республіки Польща, 02.01.2023 позивач народила сина - ОСОБА_2 , який є громадянином України. В січні 2024 року позивач звернулась до відповідача із проханням надати копії документів, необхідних для звернення із заявою про надання допомоги при народженні дитини. 12.01.2024 відповідачем було надіслано на адресу позивача лист - відповідь № 29, в якому зазначено перелік необхідних документів. 24.01.2023 позивач засобами електронного зв`язку звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини та надала всі необхідні для призначення такої допомоги документи. 25.01.2024 позивач отримала повідомлення від відповідача про відмову в наданні державної допомоги сім`ям з дітьми у зв`язку із тим, що пройшло 12 місяців з дати народження дитини ОСОБА_3 . На думку позивача таке рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу допомоги при народженні дитини є протиправним, а відтак просить його скасувати та зобов`язати відповідача до вчинення відповідних дій.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

Ухвалою судді від 30.07.2024 адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків, які викладені у мотивувальній частині цієї ухвали.

Ухвалою суду від 19.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Згідно з статті 5 Закону № 2811-ХІІ, зокрема, допомога при народженні дитини призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2811-ХІІ документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону України № 2811-ХІІ допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" як, зокрема, допомога при народженні дитини, визначені Порядком, затвердженим постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. № 1751 (далі за текстом - Порядок № 1751).

Пунктом 10 Порядку № 1751 встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. (Пункт 12 Порядку № 1751).

Позивач є громадянкою України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 . Дані обставини підтверджено копією паспорта громадянки України серії НОМЕР_1 /а.с. 8-10/.

Суд установив, 02.01.2023 позивач під час проживання на території Республіки Польща народила сина - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія та номер НОМЕР_2 від 20.01.2023, видане управлінням державної реєстрації актів цивільного стану в м. Сувалкі, яке перекладено з польської мови на українську мову /а.с. 15/.

21.04.2023 Посольством України в Республіці Польща видано довідку № 6137/КВ/19-1090-Н про реєстрацію особи громадянином України, відповідно до якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 набув статусу громадянина України з 02.01.2023 /а. с.16/.

В січні 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відомостей про перелік документів, які необхідні для оформлення допомоги при народження житини, що народилась за кордоном. Відповідач листом від 12.01.2024 № 29 зазначив перелік документів, які необхідні для призначення допомоги у зв`язку із народженням дитини /а.с. 17/.

24 січня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення допомоги при народження дитини /а.с. 18-20/.

25 січня 2024 року відповідач прийняв рішення у вигляді повідомлення про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_1 . Причина відмови позивач немає права на допомогу при народженні дитини тому, що пройшло дванадцять місяців з дати народження дитини ОСОБА_4 /а.с. 21/.

Позивач вважає прийняте рішення відповідача протиправним та просить скасувати, у зв`язку із чим звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно з статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. У даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Крім того, наслідки взагалі будь-якої правової поведінки батьків дитини об`єктивно не можуть бути визнані вагомими причинами для позбавлення самої дитини потенційно належних їй грошових виплат від Держави України, у разі належності до громадянства цієї країни.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 591/610/16-а), від 07.04.2020 (справа №226/450/17).

При цьому, передбачене ч. 7 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 12 Порядку № 1751, положення, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, не дає підстав стверджувати, що даний термін є присічним та не може бути поновленим при наявності поважних причин.

До того ж, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено та який триває й дотепер.

Позивач у період народження дитини проживала у Республіка Польща, а відтак мав об`єктивні перешкоди своєчасно звернутися до органу соціального захисту впродовж 12 місяців після народження дитини з поважних причин, оскільки свідоцтво про народження дитини, яке є обов`язковим документом при призначенні допомоги при народженні дитини, позивачу було видано лише 20.01.2023, та таке було обов`язковим документом для призначення даного виду соціальної допомоги.

Відповідач будь-яких аргументів, доказів, які б заперечували факт існування у позивача права на отримання соціальної допомоги при народженні дитини перед судом не наведено та не подано відповідно.

Суд повторно зазначає, що у рішенні відповідача про відмову позивачу у призначенні допомоги при народженні дитини не вбачається інших підстав для відмови, окрім пропуску 12-місячного строку для звернення за отримання такого виду допомоги.

З огляду на викладене вище суд прийшов висновку про те, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, такий вид допомоги виплачується в найкращих інтересах дитини та така не може ставитись у залежність від неналежного виконання обов`язку із сторони батьків, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 25.01.2024 слід визнати протиправним, а відтак таке підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене вище, з метою належного та ефективного захисту прав та інтересів дитини, суд прийшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу допомогу при народженні дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд прийшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області від 25 січня 2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області, місцезнаходження - місто Ізюм, Ізюмський р-н, Харківська обл., вул. Гайдамацька, будинок № 1, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 18.10.2024.

Суддя М. І. Садова