Справа № 337/5121/24
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/5121/24
Номер провадження 2-а/337/50/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Трегуб Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 615 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, від 11.09.2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.07.2024 року, групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було вручено повістку про виклик на 15:00 год. 12.07.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 . У визначений у повістці день, а саме: 12.07.2024 року, він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав довідку про те, що перебуває на лікуванні в КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР з 09.07.2024 року по 12.07.2024 року.

Також він повідомів, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , куди прибув до них за викликом 11.07.2024 року, на що є підтвердження на повістки, яка була поставлена на повістки ІНФОРМАЦІЯ_2 для їх повідомлення. Також він отримав у ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження ВЛК. який повинен пройти відразу після закриття лікарняного та з`явитися з висновком ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_4 для внесення змін в облікову картку військовозобов`язаного.

Не зважаючи на заперечення та довідки, що були надані на розгляд ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нього почали вимагати лікарняний на паперовому носії, однак на теперішній час лікарняний взагалі не видається на руки пацієнту, а безпосередньо автоматично надсилається до роботодавця та пенсійного фонду в електронному вигляді.

Натомість, відносно нього складено протокол адміністративне правопорушення, від 07.09.2024 № 760, в якому сповіщено про час розгляду справи, а саме 11.09.2024 року, о 10:00 год. , в приміщенні Бердянського РТЦК, за адресою м. Запоріжжя, вул. С. Серікова, 28.

При розгляді справи він пояснював, що перебував на лікарняному, 12.07.2024 він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав дані щодо свого обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , куди прибув за викликом 11.07.2024 року, на що є підтвердження на повістки, яка була поставлена на повістки ІНФОРМАЦІЯ_2 для їх повідомлення, отримав у ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження ВЛК, який повинен пройти відразу після закриття лікарняного, крім цього, він має бронювання військовозобов`язаного за місцем роботи.

Також, його присутність у ІНФОРМАЦІЯ_5 та адресою АДРЕСА_1 , підтверджує запис у книзі обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме 12.07.2024 року, а також виписка з навігатора, що саме 12.07.2024 року, він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт перебування позивача в період з 09.07.2024 року по 07.08.2024 року на лікарняному підтверджується інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я.

Однак усі його доводи та докази т.в.о ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 були повністю проігноровані, розглянути однобоко. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що 12.07.2024 року, він не знаходився у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а сам відповідач, будучи достовірно обізнаний про повідомлені позивачем особливі обставини, прийняв незаконне, необґрунтоване рішення.

Ухвалою суду від 25.09.2024 позов прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше, відповідачеві визначений термін на подання відзиву.

Клопотань про здійснення судового розгляду у присутності сторін до суду не надходило.

11.10.2024 року представник відповідача надав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити, в обґрунтування відзиву зазначив наступне.

10.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 15:00 год. 12.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 10.07.2024 року.

Проте, у визначений у повістці час, а саме 12.07.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.09.2024 № 760 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 11.09.2024 о 10:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не з`явився бо знаходився на лікарняному. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до РТЦК та СП ОСОБА_1 не надав.

При розгляді справи ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію та надав копію довідки № 92 від 09.09.2024 року про те, що він знаходиться під наглядом на лікуванні в КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР з 12.07.2024 року по 07.08.2024 року.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення ОСОБА_1 та дослідивши надану довідку встановлено, що вказана довідка не свідчить про те, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні (відсутній лікарняний) та він не мав можливості прибути на 15:00 год. 12.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні. Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення їх призначення на особливий період.

Таким чином, можливо зробити висновок, що постанова № 592 від 03.09.2024 року винесено з додержанням вимог чинного законодавства України, тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 мені ОСОБА_1 , було вручено повістку про виклик на 15:00 год. 12.07.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ).

Згідно з інформацією, яка міститься у Витягах з електронного реєстру листків непрацездатності (індексний номер витягу: 24119177-1, 24208090-1, 24283048-1, 24450205-1, 24608897-1 від 07.07.2024 позивач ОСОБА_1 перебував на лікарняному за період з 09.07.2024 по 12.07.2024, з 13.07.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.07.2024, з 26.07.2024 по 02.08.2024, з 03.08.2024 по 07.08.2024 року.

Не зважаючи, на тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 11 липня 2024 року перебував у ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджено відміткою штампу на отриманій повістці від 9 липня 2024 року.

Як вбачається з листа № 4265 від 23 вересня 2024 року за підписом т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_3 отриманого на запит адвоката позивача, позивач ОСОБА_1 перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 12 липня 2024 року у період часу з 11-00 до 11-50 год.

07.09.2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 складено протокол №760 про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого, військовозобов`язаний ОСОБА_1 12.07.2024 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.3 ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

При цьому у протоколі у графі «Пояснення та зауваження щодо змісту протоколу особи, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 12.07.2024 у зв`язку з тим, що перебував на лікарняному, наразі проходить ВЛК за місцем реєстрації, до протоколу додав копію повідомлення про бронювання.

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 год. 11.09.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також 07.09.2024 року ОСОБА_1 отримав повістку щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 11 вересня 2024 року на 08-00 год. з метою визначення призначення на особливий період.

11.09.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №615 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнано винуватим за те, що йому 10.07.2024 групою сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено повістку про виклик на 15.00 12.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період, проте у визначений у повістці час, а саме 12.07.2024 він до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим порушив ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Також у оскаржуваній постанові зазначено, що надана ОСОБА_1 довідка не свідчить про те, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні (відсутній лікарняний) та він не мав можливості прибути на 15-00 год 12.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже. Поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного відсутні.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону, громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.22 цього Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися :

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч.3 ст.33 Закону).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону).

За визначенням у ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, за ч.1 ст.210-1 КУпАП відповідальність передбачена за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови №615 від 11.09.2024 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП з огляду на наступне.

Насамперед, суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, що був складений з пропуском встановлено ст.254 КУпАП 24-годинного строку, оскільки уповноважена особа мала можливість встановити та виявити особу, якій було інкриміноване зазначене правопорушення, бо позивач ОСОБА_1 у зазначений у повістці день - 12.07.2024 року безпосередньо перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено листом за підписом т.в.о. начальника ОСОБА_3 , яким і було винесено оскаржувану постанову.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Як вже зазначалось, при розгляді справи позивач ОСОБА_1 повідомляв про наявність тимчасової непрацездатності у день. Коли йому потрібно було з`явитися до ТЦК за повісткою, про перебування на обліку у Хортицькому ТЦК, де він отримав направлення на проходження ВКК та про здійснення підприємством бронювання на час розгляду.

При цьому т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, критично оцінив доводи позивача про тимчасову непрацездатність, посилаючись на те, що останній не перебував у визначений день саме на стаціонарному лікуванні, а тому мав можливість прибути за повісткою.

При цьому суд встановлено, та не оспорено відповідачем, що на час винесення оскаржуваної постанови, позивач ОСОБА_1 перебував на лікуванні та мав листок непрацездатності, що на глибоке переконання суду є поважною причиною неприбуття на виклик у визначений час, оскільки ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед інших поважних причин зазначено про лише хворобу громадянина, без визначення виду лікування стаціонарного або амбулаторного. При цьому логічний аналіз змісту частини дає підстави вважати, що словосполучення «які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк» відноситься лише до існування інших обставин, ніж перешкода стихійного характеру та хвороба громадянина.

При цьому, уповноваженою особою дії (бездіяльність) ОСОБА_1 в порушенні вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та моблізацію» найшли прояв у порушенні обов`язку з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення їх призначення на особливий період, натомість, як у той самий день ОСОБА_1 з`явився до Бердянського ТЦК, де перебував з 11-00 до 11-50 години, що давало можливість уповноваженій особі вирішити питання, пов`язані з визначенням його призначення, натомість уповноваженою особою факт його прибуття у визначений день але раніше зазначеного часу, був проігнорований взагалі, оцінка цим обставинам дана не була.

З урахуванням наявної в матеріалах справи про адміністративне правопорушення інформації, т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 мав здійснити оцінку поважності причин неприбуття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зазначений час, та його прибуття у визначений день але раніше ніж 15-00 год., проте допустився формального підходу до вирішення цього питання, що свідчить про порушення права позивача на захист.

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Отже, суд вважає недоведеним належними та допустимими, об`єктивними та беззаперечними доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про накладання адміністративного стягнення є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 605,60 грн., підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» питання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору вирішується ухвалою суду виключно за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 121, 134, 139, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 615 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, від 11.09.2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення направити учасникам провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Салтан Л.Г.