Справа № 460/7631/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/7631/24 пров. № А/857/21823/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену суддею Дудар О.М. у м. Рівне у справі № 460/7631/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на запит на інформацію від 06.07.2024; зобов`язати надіслати на електронну пошту відповідь на запит на інформацію від 06.07.2024.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа №460/7632/24 спір, спір у якій виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на помилкове застосування судом правових наслідків, передбачених п.3 ч.1 ст.240 КАС України. Скаржник зазначає, що у справі №460/7632/24 він просив надіслати на його електронну адресу запитувану інформацію, а не відповідь на запит, як про це зазначив суд першої інстанції, та оскаржив до суду відмову в задоволенні запиту на інформацію (п.1 ч.2 ст. 23 «Про доступ до публічної інформації», а не ненадання відповіді на запит на інформацію (п. 3 згаданої норми).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Водночас, з огляду на положення пункту 4 частини першої статті 170 КАС з одним і тим же позовом можна лише раз звернутися до суду за захистом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, в яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Судом першої інстанції за даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", що функціонує в судах загальної юрисдикції відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2020 №30, достовірно встановлено, що у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває також справа №460/7632/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

При цьому вимоги позовів у справах №460/7631/24 та №460/7632/24 спрямовані на визначення Військовій частині НОМЕР_1 зобов`язання зобов`язання надіслати ОСОБА_1 на електронну пошту відповідь на запит на інформацію від 06.07.2024.

Так, згідно із запитом на інформацію від 06.07.2024 ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , позивач просить надіслати на електронну адресу запитувача ІНФОРМАЦІЯ_1 копію посадової інструкції оператора 3 відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів 2 єгерського батальйону Військової частини НОМЕР_1 та копії бойових наказів (бойових розпоряджень), журналів бойових дій (журналів ведення оперативної обстановки, бойових донесень), рапортів (донесень) командирів підрозділів про участь запитувача у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань тощо, що стали підставою для видання наказів командира Військової частини НОМЕР_1 про нарахування додаткової винагороди запитувачу згідно постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 1 квітня 2024 року по момент звернення з цим запитом.

Вищевказаний запит, що міститься у матеріалах справ №460/7631/24 та №460/7632/24, є ідентичним (однаковим) за своїм змістом.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції виснував, що у справах №460/7631/24 та №460/7632/24 існує спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи та нормам процесуального права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п. 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його мотиви звернення до суду з означеними позовними вимогами, є відмінним від мотивів, викладених у справі №460/7632/24, є безпідставними, оскільки різне обґрунтування позивачем одних і тих самих позовних вимог у різних адміністративних справах та зазначення обставин, які були відомі заявникові під час подання ним одночасно двох позовних заяв, не свідчить про наявність іншого позову у розумінні КАС України.

Певні розбіжності у формулюванні позовних вимог в такому випадку не змінюють змісту спірних правовідносин та не свідчать про нетотожність відповідних елементів спору, що виключає підстави для надання їм повторної правової оцінки судом.

Слід також зазначити, що частиною першою статті 47 КАС України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 47 КАС України зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що позивач не позбавлений можливості доповнити викладені у справі №460/7632/24 обґрунтування протиправності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень доводами, наведеними у позовній заяві у даній справі.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності передбаченої пунктом 3 частини першої статті 240 КАС підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки при виділенні з позову, який вже заявлено, частини обґрунтувань позовних вимог щодо обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильноо застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись статтями 139, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 460/7631/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний