Справа № 440/373/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/373/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОБІТ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОБІТ" (надалі - позивач; ТОВ "НАФТОБІТ") до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - відповідач; ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №8415/0406 від 19.09.2023 та № 8416/0406 від 19.09.2023 Головного управління ДПС України у Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області про порушення Товариством підпункту 192.1.2 пункту 192.1. статті 192 розділу V та пункту 198.6 статті 198 розділу V ПК України є помилковими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки, враховуючи особливості податкового адміністрування податків, зборів під час дії воєнного стану, листи ПАТ "УКРТАТНАФТА" №79/342 від 14.07.2022, №14/02-250/1 від 03.11.2022 та рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №788/Ж10/31-00-04-01-01 від 28.10.2022 щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, ТОВ "НАФТОБІТ" правомірно сформувало податковий кредит за квітень 2022 року на підставі наявних первинних (розрахункових) документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та які містять суми ПДВ. Вказує, що ним обґрунтовано та правомірно сформовано податкову звітність за спірний період (квітень 2022 року) на підставі наявних первинних (розрахункових) документів, складених у встановленому законодавством порядку. Вважає, що в діях ТОВ "НАФТОБІТ" відсутні податкові порушення, які б призвели до завищення податкового кредиту за квітень 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року визнано неповажними підстави, вказані ТОВ "НАФТОБІТ" у заяві від 09.01.2024 про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Позовну заяву ТОВ "НАФТОБІТ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без руху /а.с. 63-65/.

25 січня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду /а.с. 68-70/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОБІТ" до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом Товариству з обмеженою відповідальністю «НАФТОБІТ" у справі №440/373/24. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/373/24. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області докази /а.с. 76-79/.

13 лютого 2024 року до суду надійшла заява відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 83-84/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року залишено без задоволення заяву відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у справі №440/373/24 за адміністративним позовом ТОВ "НАФТОБІТ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень /а.с. 87-89/.

21 лютого 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 93-99/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відносно ТОВ "НАФТОБІТ" проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, поданої у червні 2023 року, а саме, уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок з ПДВ) за період квітень 2022 року, поданого 30.06.2023, реєстраційний № по ТОВ "НАФТОБІТ". Під час перевірки в ході проведення аналізу податкової звітності з ПДВ встановлено, що платником ТОВ "НАФТОБІТ" (податковий номер 37227456) 30.06.2023 подано уточнюючий розрахунок з ПДВ за квітень 2022 року № за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПК України, із задекларованою сумою податкових зобов`язань в розмірі 147280 грн. (сума ПДВ). Вказана податкова звітність з ПДВ складена і підписана відповідно до ст. 48 ПК України та подана до Кременчуцької ДПІ Головного управління ДПС у Полтавській області у спосіб, визначений діючим законодавством. За даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що платником ТОВ "НАФТОБІТ" відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України за період квітень 2022 року складено дві податкові накладні на загальну суму ПДВ 147279,74 грн., які зареєстровані в ЄРПН 31.05.2023, та включені до складу податкового зобов`язання уточнюючого розрахунку з ПДВ за квітень 2022 року, поданого 30.06.2023. Платником ТОВ "НАФТОБІТ" за звітний (податковий) період, який уточнюється, а саме, квітень 2022 року надана податкова декларація з податку на додану вартість від 20.07.2022 № та уточнюючий розрахунок з ПДВ від 02.09.2022 № . Розділом VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість передбачено порядок заповнення уточнюючого розрахунку, а саме: - у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється; - у графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення; - у графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення). Разом з тим, платником податку ТОВ "НАФТОБІТ" уточнюючий розрахунок з ПДВ за квітень 2022 року від 30.06.2023 № складено всупереч вимогам розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, а саме: у розділі ІІ "Податковий кредит" та розділі ІІІ "Розрахунки за звітний період" задекларовані показники графи 4 уточнюючого розрахунку не відповідають показникам графи 5 уточнюючого розрахунку з ПДВ за квітень 2022 року (від 02.09.2022№ ), що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 67221,00 грн. та заниження суми податку до сплати в бюджет на 78601,00 грн.

07 березня 2024 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /а.с. 140-142/, у якій позивачем зазначено, що обґрунтування правомірності податкових повідомлень-рішень зводиться відповідачем до того, що позивачем допущено помилки під час складання та подання уточнюючого розрахунку з ПДВ, які не впливають на право позивача на податковий кредит за господарськими операціями відповідно до чинного законодавства України та не спростовують право позивача на податковий кредит.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та спірні правовідносини.

ТОВ "НАФТОБІТ" (ідентифікаційний код 37227456) зареєстроване як юридична особа та платником податку на додану вартість 21.08.2010.

Головним державним інспектором Кременчуцького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області Білоконевою С.М. на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75, у порядку, визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість, поданої у червні 2023 року, а саме: уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок з ПДВ) за період квітень 2022 року, поданого 30.06.2023, реєстраційний № по ТОВ "НАФТОБІТ" (), за результатами якої складено акт від 28.07.2023 №7759/16-31-04-06-03/37227456 про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) ТОВ "НАФТОБІТ" () /а.с. 102-105/.

За висновками акта перевірки від 28.07.2023 №7759/16-31-04-06-03/37227456 платником ТОВ "НАФТОБІТ" занижено податкове/грошове зобов`язання з податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку з ПДВ від 30.06.2023 № за квітень 2022 року на 78601 грн. Платником ТОВ "НАФТОБІТ" завищено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду декларації з податку на додану вартість на 67721 грн. Відповідальність за заниження податкового зобов`язання передбачена статтею 123 Податкового кодексу України.

Акт перевірки від 28.07.2023 №7759/16-31-04-06-03/37227456 надісланий контролюючим органом за податковою адресою платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення та згідно з відміткою поштової організації повернутий адресату з відміткою "за закінченням терміну зберігання" /зворот а.с. 105, а.с. 106/.

19.09.2023 на підставі акта перевірки від 28.07.2023 №7759/16-31-04-06-03/37227456 ГУ ДПС у Полтавській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- за формою "В4" №8415/0406, яким ТОВ "НАФТОБІТ" зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість, на 67721,00 грн. /а.с. 27, 117-118/;

- за формою "Р" №8416/0406, яким ТОВ "НАФТОБІТ" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 98521,25 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями на суму 78601,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 19650,25 грн. /зворот а.с. 28, а.с. 29, зворот а.с. 118, а.с. 119/.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку /зворот а.с. 122, а.с. 123-126/.

Рішенням Державної податкової служби України від 22.11.2023 №34761/6/99-00-06-01-04-06 "Про залишення скарги без розгляду" залишено без розгляду скаргу ТОВ "НАФТОБІТ" (вхідний №35653/6 від 02.11.2023) на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 19.09.2023 №8415/0406, №8416/04506 та повернуто її /а.с. 121-122/.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області форми "В4" від 19.09.2023 №8415/0406 та форми "Р" від 19.09.2023 №8416/04506, у зв`язку з чим звернувся до адміністративного суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області форми "В4" від 19.09.2023 №8415/0406 та форми "Р" від 19.09.2023 №8416/04506, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 Податкового кодексу України, далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Як встановлено судом, Головним державним інспектором Кременчуцького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області Білоконевою С.М. на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75, у порядку, визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість, поданої у червні 2023 року, а саме: уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок з ПДВ) за період квітень 2022 року, поданого 30.06.2023, реєстраційний № по ТОВ "НАФТОБІТ" (), за результатами якої складено акт від 28.07.2023 №7759/16-31-04-06-03/37227456 про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) ТОВ "НАФТОБІТ" () /а.с. 102-105/.

Зі змісту розділу І цього акту перевірки слідує, що крім податкової звітності з податку на додану вартість, поданої у червні 2023 року, а саме: уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок з ПДВ) за період квітень 2022 року, поданого 30.06.2023, реєстраційний № по ТОВ "НАФТОБІТ", контролюючий орган досліджував дані Єдиного реєстру податкових накладних, АІС "Податковий блок", Інформаційних систем ДПС /зворот а.с. 102/, що відповідає вимогам підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

В акті камеральної перевірки від 28.07.2023 №7759/16-31-04-06-03/37227456 зафіксовано, що:

"Платником ТОВ "НАФТОБІТ" (податковий номер 37227456) 30.06.2023 подано уточнюючий розрахунок з ПДВ за квітень 2022 року № за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПК України, із задекларованою сумою податкових зобов`язань в розмірі 147280 грн (сума ПДВ).

Вказана податкова звітність з ПДВ складена і підписана відповідно до статті 48 ПК України та подана до Кременчуцької ДПІ Головного управління ДПС у Полтавській області у спосіб визначений діючим законодавством.

За даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що платником ТОВ "НАФТОБІТ" (податковий номер 37227456) відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України за період квітень 2022 року складено 2 податкові накладні на загальну суму ПДВ 147279,74 грн, які зареєстровані в ЄРПН 31.05.2023 та включені до складу податкового зобов`язання уточнюючого розрахунку з ПДВ за квітень 2022 року, поданого 30.06.2023.

Платником ТОВ "НАФТОБІТ" за звітний (податковий) період, який уточнюється, а саме - квітень 2022 року була надана податкова декларація з податку на додану вартість від 20.07.2022 № та уточнюючий розрахунок з ПДВ від 02.09.2022 №.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПК України) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Розділом VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зі змінами та доповненнями, передбачено порядок заповнення уточнюючого розрахунку, а саме:

- у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється;

- у графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення;

- у графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

Платником податку ТОВ "НАФТОБІТ" уточнюючий розрахунок з ПДВ за квітень 2022 року від 30.06.2023 № заповнений усупереч вимогам розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 зі змінами та доповненнями. А саме: у розділі ІІ "Податковий кредит" та розділі ІІІ "Розрахунки за звітний період" задекларовані показники графи 4 уточнюючого розрахунку не відповідають показникам графи 5 уточнюючого розрахунку з ПДВ за квітень 2022 року (від 02.09.2022 №), що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 67221,00 грн. та заниження суми податку до сплати в бюджет на 78601,00 гривню".

Підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Статтею 47 ПК України визначено осіб, які несуть відповідальність за складення податкової звітності.

Так, за змістом вказаної статті відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть: юридичні особи, резиденти або нерезиденти України, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить; фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом; податкові агенти.

Згідно з пунктом 48.1 статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 49.1 статті 49 ПУ України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пунктом 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Статтею 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За приписами пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За приписами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Отже, Податковим кодексом України передбачено лише два способи виправлення помилок у податковій звітності: подання уточнюючого розрахунку або відображення уточнених показників в податкових деклараціях наступних податкових періодів.

Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок №21).

Пунктами 1, 2 розділу І Порядку №21 визначено, що податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація) відповідно до пункту 46.1 статті 46 розділу II "Адміністрування податків, зборів, платежів" подається контролюючому органу у строки, визначені статтею 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Відповідно до пункту 6 розділу І Порядку №21 до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №21 декларація подається платником у визначений у пункті 2 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання.

До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

Положеннями пункту 5 розділу V Порядку №21 визначено, що до Розділу III "Розрахунки за звітний період":

1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Кодексу;

2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.

З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).

У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.

Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1;

3) сума від`ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), зазначається у рядку 20;

4) сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації): зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1); підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації;

зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3;

5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку №21, уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Згідно з пунктами 2, 3, 4, 5 розділу VI Порядку №21 у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці п`ятому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "НАФТОБІТ" подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2022 року (вх.№ від 20.07.2022) з додатками, в якій в рядку 21 розділу ІІ зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 215001 грн. /а.с. 107-108, 111/.

У подальшому, 02.09.2022 за вх. № до контролюючого органу від позивача надійшов уточнений розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року /а.с. 132/, в якому:

- у рядку 17 графи 4 (показник, який уточнюється) розділу ІІ та рядку 21 графи 4 розділу ІІІ зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 215001 грн.;

- у рядку 17 графи 5 (уточнений показник) розділу ІІ та рядку 21 графи 5 розділу ІІІ позивачем зазначено уточнену суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 68679 грн.;

- у рядку 17 графи 6 (різниця) розділу ІІ та рядку 21 графи 6 розділу ІІІ зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі: -146322 грн.

За даними Єдиного реєстру податкових накладних платником ТОВ "НАФТОБІТ" складено дві податкові накладні (№1 від 15.04.2022, № 2 від 21.04.2022) на загальну суму ПДВ 147279,74 грн. /а.с. 115-116/, які були зареєстровані в ЄРПН 31.05.2023 /а.с. 114, зворот а.с. 114/.

30.06.2023 ТОВ "НАФТОБІТ" подано до контролюючого органу наступний уточнений розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року, що зареєстрований за вх.№ /а.с. 133/, у якому:

- у рядку 17 графи 4 (показник, який уточнюється) розділу ІІ та рядку 21 графи 4 розділу ІІІ зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 215001 грн.;

- у рядку 21 графи 5 (уточнений показник) розділу ІІІ зазначено уточнену суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 67721 грн.;

- у рядку 21 графи 6 розділу ІІІ зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі: -147280 грн.

Таким чином, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року, який поданий позивачем контролюючому органу та зареєстрований за вх. №, був заповнений позивачем з порушенням вимог розділу VI Порядку №21, а саме, у розділі ІІ "Податковий кредит" та розділі ІІІ "Розрахунки за звітний період" задекларовані показники графи 4 уточнюючого розрахунку не відповідають показникам графи 5 уточнюючого розрахунку з ПДВ за квітень 2022 року (від 02.09.2022 №), що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 67221 грн. та заниження суми податку до сплати в бюджет на 78601 грн.

За таких обставин суд погоджується з висновками контролюючого органу про порушення позивачем пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України та вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, внаслідок чого позивачем завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 67221 грн. та занижено суми податку до сплати в бюджет на 78601 грн.

Викладені вище висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №822/1868/15.

Відповідач під час проведення камеральної перевірки не досліджував та в силу підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України не повинен був досліджувати первинні документи бухгалтерського обліку, за результатами камеральної перевірки відповідач не формував у акті камеральної перевірки висновків щодо реальності чи нереальності вчинених позивачем господарських операцій, відповідач не формував висновків про незаконність віднесення позивачем сум податку на додану вартість по господарським операціям з ПАТ "Укрнтатнафта".

Натомість, позивач самостійно зазначив показники в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року, що був поданий позивачем контролюючому органу 01.06.2023 та зареєстрований за вх.№, а також в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року від 02.09.2022 №, тому твердження позивача про те, що контролюючий орган поставив під сумнів реальність господарських операцій та встановив порушення, пов`язане саме з неможливістю виконання ПАТ "Укрнтатнафта" своїх податкових обов`язків, є безпідставними.

Обставини у справах, на постанови Верховного Суду у яких позивач посилається в заявах по суті, не є релевантними обставинам цієї справи.

Так, висновок у пункті 36.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, на який посилається позивач, викладено Верховим Судом при оцінці того, що в акті перевірки відсутність реальності вчинення господарської діяльності пов`язується податковим органом з обставинами діяльності контрагентів, які на теперішній час не звітують до контролюючих органів, що є неприпустимим за законодавством України та за нормами міжнародного права.

Тоді як у справі, що розглядається, контролюючий орган не здійснював оцінку діяльності контрагентів позивача та реальності здійснення господарських операцій та не формував висновків про нереальність вчинення позивачем господарської діяльності.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктами 123.1, 123.2 статті 123 ПК України передбачено, що вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування. Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Статтею 109 ПК України визначено, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Обставина порушення позивачем пункту 200.1 статті 200 ПК України та вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, при заповненні уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року від 01.06.2023 /а.с. 133-134/, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 67221 грн., та заниження суми податку до сплати в бюджет на 78601 грн., підтверджена матеріалами справи.

Позивачем ТОВ "НАФТОБІТ" самостійно заповнено уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість за квітень 2022 року від 30.06.2023 вх.№ та самостійно направлено цей розрахунок до контролюючого органу.

Вказане свідчить про те, що позивач цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин, які звільняють від фінансової відповідальності.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення форми "В4" від 19.09.2023 №8415/0406 та форми "Р" від 19.09.2023 №8416/04506 прийняті ГУ ДПС у Полтавській області на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, та обґрунтовано.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "НАФТОБІТ" необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОБІТ" (ідентифікаційний код 37227456, вул. Першотравнева, 20-А, офіс 402, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич