Справа № 300/3849/24
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" жовтня 2024 р. справа № 300/3849/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі позивач) в інтересах якого діє представник за довіреністю Кузів В.М. (далі - представник позивача) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2) в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до загального та пільгового страхового стажу ОСОБА_1 , період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989, період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2013, з 01.01.2017 по 31.04.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати періоди участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції за період з 28.07.2014 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 23.02.2022 з розрахунку один місяць служби за три місяці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як учаснику бойових дій з 16 квітня 2024 року, із виплатою заборгованості, що виникне внаслідок призначення такої пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, вказавши на відсутність необхідного страхового стажу. При цьому пенсійним органом не зараховано до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989, період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2013, з 01.01.2017 по 31.03.2024 та періоди участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 28.07.2014 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 23.02.2022 з розрахунку один місяць служби за три місяці. Зазначає, що у пенсійного органу були наявні всі необхідні документи які підтверджують страховий стаж позивача у спірний період. Уважає, що такі дії відповідачів порушують право позивача на соціальний захист, тому з метою захисту порушеного права звернувся до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.49-50).
Від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до загального та пільгового страхового стажу ОСОБА_1 , період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989, період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2013, з 01.01.2017 по 31.04.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як учаснику бойових дій з 16 квітня 2024 року, із врахуванням заробітної плати (доходу) згідно довідок Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 12.04.2024 № 20-31, від 12.04.2024 № 20-32, від 12.04.2024 № 20-33, від 12.04.2024 № 20-34 від 12.04.2024 № 20-35, від 12.04.2024 № 20-36, від 12.04.2024 № 20-37, від 12.04.2024 № 20-38, від 12.04.2024 № 20-39 та виплатою заборгованості, що виникне внаслідок призначення такої пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву (а.с.42-44). У відзиві представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що правових підстав для зарахування періодів з 28.07.2014 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 23.02.2022 до страхового стажу при призначенні пенсії за віком у пільговому обчисленні, а саме один місяці за три місяці не має, оскільки у поданих позивачем довідках відсутня інформація про те, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, тому не підтверджено право на зарахування спірного періоду у потрійному розмірі. Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області правомірно прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 звернувся із заявою від 22.12.2023 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі- Закон №1058).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.12.2023 №72 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу та не надав документи про безпосередню участь в АТО/ООС. Також у рішенні зазначено про те, що вік заявника становив 55 років. Страховий стаж обчислено тривалістю 3 роки 0 місяців 0 днів. За наслідками розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 та військової служби з 11.03.1996 по даний час, згідно довідки від 27.11.2023 № 1564, оскільки відсутня підстава видачі довідки та відсутні дані про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу (а.с.66).

Позивач, 16.04.2024 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняло рішення від 25.04.2024 №72 про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років. У рішенні зазначено вік позивача - 56 роки 02 місяця 17 днів, наявність у позивача страхового стажу 07 років 03 місяці 20 днів, а також про те, що до страхового стажу роботи позивача не зараховано:

- період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 згідно довідки від 27.11.2023 № 1564, оскільки відсутня підстава видачі довідки;

- період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2013 по довідках №20-31, №20-32, №20-33 №20-34, №20-35 від 12.04.2024, оскільки не вказана підстава видачі довідок та знаходження архівів особових рахунків за адресою;

- період роботи 01.01.2017 по 31.03.2024 по довідках №20-37, №20-38, №20-39 від 12.04.2024, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування (а.с.19).

Уважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.04.2024 №72 та незаконною відмову у призначенні дострокової пенсії за віком, позивач через уповноваженого представника звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян визначено статтею 115 Закону №1058-IV.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058, право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

З огляду на зміст положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на достроковий вихід на пенсію мають військовослужбовці, які брали участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Таким чином для призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як військовослужбовцю, який брав участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України необхідна наявність трьох обов`язкових умов у сукупності: вік 55 років; страховий стаж не менше 25 років, наявність відповідного статусу.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 18.03.1999 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44), а тому 29.01.2023 позивач досяг віку 55 років.

Щодо наявності у позивача необхідно стажу 25 років суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується зокрема військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так само, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 6 названого Порядку передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС.

Згідно оскаржуваного рішення №72 від 25.04.2024, ГУ ПФУ в Запорізькій області не зараховано до страхового стажу позивача: - період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 рік згідно довідки від 27.11.2023 №1564, оскільки відсутня підстава видачі довідки;

- період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2013 по довідках №20-31, №20-32, №20-33 №20-34, №20-35 від 12.04.2024, оскільки не вказана підстава видачі довідок та знаходження архівів особових рахунків за адресою;

- період роботи 01.01.2017 по 31.03.2024 по довідках №20-37, №20-38, №20-39 від 12.04.2024, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування (а.с.19).

З приводу незарахування відповідачем 2, до страхового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 рік згідно довідки від 27.11.2023 №1564, та періоду роботи з 01.07.2000 по 31.12.2013 по довідках №20-31, №20-32, №20-33 №20-34, №20-35 від 12.04.2024, суд зазначає таке.

Так, відповідно до довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 27.11.2023 № 1564, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в лавах колишнього СРСР у період з 28.06.1987 по 12.06.1989, та з 11.03.1996 по час видачі довідки є військовослужбовцем СБ України та проходить військову службу на офіцерських посадах в 3 управлінні (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (а.с.22).

Згідно довідок №20-31, №20-32, №20-33, №20-34, 20-35 від 12.04.2024 виданих Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (а.с.25-34 та а.с.37-42) ОСОБА_1 , з 01.01.2000 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 31.12.2011, з 01.01.2011 по 31.12.2013, проходив службу в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях і у вказаних періодах служби нараховувалось грошове забезпечення з якого сплачувались страхові внески.

Суд зазначає, що не зазначення у довідках підстави їх видачі не спростовує факт того, що позивач дійсно проходив строкову військову службу у період з 28.06.1987 по 12.06.1989 та службу в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях з 01.07.2000 по 31.12.2013.

При цьому, на переконання суду, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення роботодавцем документів, та у свою чергу неналежне оформлення довідок, у даному випадку в частині не зазначення підстави їх видачі, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Також, відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, орган пенсійного забезпечення не позбавлений права, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів у наданих документах, відсутності у наданих документах певних відомостей необхідних для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання такої інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи (служби), тощо.

У спірному випадку, відповідачами не подано жодного доказу щодо вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності відомостей зазначених у наданих позивачем довідках, а одразу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 та періодів служби в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях з 01.07.2000 по 31.12.2013, виявивши не зазначення ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях у таких довідках підстави їх видачі.

Таким чином, суд не погоджується з доводами відповідачів щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 та періоду служби (роботи) в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях з 01.07.2000 по 31.12.2013, через відсутність у довідках підстави їх видачі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем 2, протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 та періоду служби (роботи) в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях з 01.07.2000 по 31.12.2013.

З приводу незарахування відповідачем 2, до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2017 по 31.03.2024 по довідках №20-37, №20-38, №20-39 від 12.04.2024, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", прийнятого 09.07.2003 за № 1058-IV (далі - Закону №1058), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Як уже зазначалось судом вище, ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях надано ОСОБА_1 довідки №20-37, №20-38, №20-39 від 12.04.2024 про нарахування сум грошового забезпечення та про сплачені суми страхових внесків.

У вказаних довідках зазначено, про проходження позивачем, зокрема в період з 01.01.2017 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2023 служби в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, про нараховані у вказаних періодах служби суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків.

Зазначені довідки видані на підставі особових рахунків за 2017-2019 , 2020-2022 та 2023 роки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період зазначені у довідках.

Таким чином, суд не погоджується з доводами відповідачів щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2017 по 31.03.2024 згідно довідок №20-37, №20-38, №20-39 від 12.04.2024, через відсутність даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, оскільки такі довідки відповідають формі довідок яка затверджена постановою правління

Пенсійного фонду України №3-1 від 04.02.2021, містять відомості про проходження військової служби, про нараховані суми грошового забезпечення та про сплату сум страхових внесків, а територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію, не обмежений правом перевірити обґрунтованість видачі довідки (довідок) про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем 2, протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2017 по 31.03.2024 в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

При цьому, суд звертає увагу, що період з 01.04.2024 по 31.04.2024 не є спірним у даному випадку, оскільки позивач до пенсійного органу звернувся за призначенням пенсії 16.04.2024, тобто до завершення цього періоду, а пенсійний орган у своєму рішенні не відмовляв у його зарахуванні.

Щодо зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції за період з 28.07.2014 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 23.02.2022 з розрахунку один місяць служби за три місяці, суд зазначає таке.

В преамбулі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, соціальний захист військовослужбовців, крім іншого, стосується питань їх пенсійного забезпечення.

Основні права військовослужбовців, пов`язані з проходженням служби, визначені ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 цього Закону, час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. "а" п. 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Таким чином, визначальною підставою для пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування до стажу роботи, що дає право на дострокову пенсію за віком, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій, для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат.

Як уже зазначалося, пунктом 6 Порядку № 637, зокрема визначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС.

Так, довідками Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 27.11.2023 № 1564, 1715, 1716 підтверджується, те що ОСОБА_1 у період з 28.07.2014 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції: м. Старобільськ, м. Сєвєродонецьк Луганської області та з 01.05.2018 по 23.02.2022 безпосередньо брав участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів: м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Однак, зазначені довідки не місять відомостей про періоди роботи які підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача у пільговому обчисленні один місяць за три місяці такої служби. В той же час, зазначені довідки є підставою для отримання статусу учасника бойових дій.

Разом з тим, Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях видано позивачу довідку від 10.05.2024, в якій зазначено періоди, які підлягають зарахуванню до страхового стажу в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та операціях об`єднаних сил. Згідно зазначеної довідки страховий стаж у пільговому обчисленні становить 13 років 08 місяців 14 днів, та включає такі періоди служби: з 28.07.2014 по 12.10.2014, з 25.10.2014 по 28.02.2015, з 14.03.2015 по 16.04.2015, з 19.04.2015 по 03.08.2015, з 07.08.2015 по 24.08.2015, з 26.09.2015 по 30.09.2015, з 01.10.2015 по 22.10.2015, з 26.10.2015 по 27.12.2015, з 07.01.2016 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 03.07.2016, з 06.08.2016 по 02.03.2017, з 08.03.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 06.10.2017, з 20.10.2017 по 26.10.2017, з 01.12.2017 по 03.12.2017, з 16.01.2018 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 03.06.2018, з 28.06.2018 по 22.12.2018, з 24.12.2018 по 29.09.2019, з 12.10.2019 по 18.01.2020, з 22.01.2020 по 15.03.2020, з 17.03.2020 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 04.06.2020, з 06.06.2020 по 26.09.2021, з 14.10.2021 по 23.02.2022.

Вказана довідка від 10.05.2024 видана згідно наявних облікових-послужних даних співробітника Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_1 , щодо періодів страхового стажу, що зараховуються до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, зараховані періодів його участі в АТО та ООС.

У свою чергу, довідка Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.05.2024 позивачем не була подана до пенсійного органу.

При цьому пенсійний орган не надав доказів щодо звернення до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях із відповідними листами, з метою отримання відповідної довідки чи документів, що містять відомості про періоди, які підлягають зарахуванню до страхового стажу в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та операціях об`єднаних сил.

Суд уважає, що позивач має право на зарахування до страхового стажу в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці проходження служби, періоди протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та операціях Об`єднаних Сил з 28.07.2014 по 12.10.2014, з 25.10.2014 по 28.02.2015, з 14.03.2015 по 16.04.2015, з 19.04.2015 по 03.08.2015, з 07.08.2015 по 24.08.2015, з 26.09.2015 по 30.09.2015, з 01.10.2015 по 22.10.2015, з 26.10.2015 по 27.12.2015, з 07.01.2016 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 03.07.2016, з 06.08.2016 по 02.03.2017, з 08.03.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 06.10.2017, з 20.10.2017 по 26.10.2017, з 01.12.2017 по 03.12.2017, з 16.01.2018 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 03.06.2018, з 28.06.2018 по 22.12.2018, з 24.12.2018 по 29.09.2019, з 12.10.2019 по 18.01.2020, з 22.01.2020 по 15.03.2020, з 17.03.2020 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 04.06.2020, з 06.06.2020 по 26.09.2021, з 14.10.2021 по 23.02.2022, що становить 13 років 08 місяців 14 днів, оскільки довідка Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.05.2024 містить необхідні записи про періоди служби та стаж у пільговому обчисленні (один місяць служби за три місяці проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та операціях об`єднаних сил).

Підсумовуючи зазначене, та враховуючи те, що відповідачем 2 визнається страховий стаж позивача 7 років 03 місяці 20 днів, а страховий стаж ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 та періодів служби в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях з 01.07.2000 по 31.12.2013, з 01.01.2017 по 31.03.2024, періодів його участі в АТО та ООС, становить більше 25 років.

Щодо наявності в ОСОБА_1 відповідного статусу, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV є необхідною умовою для призначення дострокової пенсії за віком, то суд вказує на таке.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.1 Порядок № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

6) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком:

військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації:

документи про проходження військової служби (служби);

довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;

посвідчення учасника бойових дій.

Так, відповідно до довідок Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 27.11.2023 № 1564, 1715, 1716, ОСОБА_1 у період з 28.07.2014 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції: м. Старобільськ, м. Сєвєродонецьк Луганської області та з 01.05.2018 по 23.02.2022 безпосередньо брав участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів: м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 15.04.2024 №4, ОСОБА_1 є військовослужбовцем СБ України з 11.03.21996 та проходить військову службу на офіцерських посадах в 3 управлінні (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях (а.с.21).

Також, Службою безпеки України видано позивачу посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 31.08.2015, згідно якого позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.12).

Вищевказані документи підтверджують те, що позивач є військовослужбовцем, який брав участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №72 від 25.04.2024 яким відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , що має наслідком його скасування.

Щодо вимоги позивача про здійснення виплати заборгованості, що виникне внаслідок призначення пенсії та врахування заробітної плати (доходу) згідно довідок Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 12.04.2024 №20-31, №20-32, №20-33, №20-34, №20-35, №20-36, №20-37, №20-38, №20-39, суд зазначає про таке.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Враховуючи те, що пенсійний орган ще не призначав дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 та не здійснював нарахування пенсійних виплат, позовна вимога про зобов`язання здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок призначення пенсії та врахування заробітної плати (доходу) згідно довідок Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 12.04.2024 №20-31, №20-32, №20-33, №20-34, №20-35, №20-36, №20-37, №20-38, №20-39, є передчасною, оскільки відсутній спір в цій частині позовних вимог, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як учаснику бойових дій з 16 квітня 2024 року.

У силу вимог пункту п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, ОСОБА_1 на день звернення (16.04.2024) досягнув 55 річного віку, з урахуванням висновків суду про зарахування періоду проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989 та періодів служби в Управлінні СБ України в Луганській області та 3 управлінні ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях з 01.07.2000 по 31.12.2013, з 01.01.2017 по 31.03.2024, періодів його участі в АТО та ООС, його страховий стаж становить більше 25 років, позивач є військовослужбовцем, який брав участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відтак ОСОБА_1 має право на призначення дострокової пенсії за віком.

Суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим статтею 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Проте відповідно до пункту 1 частини 1 даної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п.1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.1.8 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із відповідною заявою та необхідними документами 16.04.2024, тобто понад зазначеного трьохмісячного строку.

З огляду на наведене, позивачу слід призначити пенсію з дня звернення за пенсією, а саме з 16.04.2024.

Щодо способу захисту порушених прав позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із цим, у разі надання пенсійним органом доказів, які свідчать, що спірні рішення, дії є правомірними, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірності рішення про відмову позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Суд також зазначає, що згідно з пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З системного аналізу вищезазначених норм слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача.

Так, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії за віком визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про призначення пенсії. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - призначити або відмовити в такому призначенні, однак виключно у тому випадку, коли для цього є законні підстави. За законом у спірних правовідносинах у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним, як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

З огляду на передбачені пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV обов`язкові умови для призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку про наявність таких умов щодо позивача, а саме: ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який брав участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; його вік на дату звернення не менше 55 років; має страховий стаж не менше 25 років.

Таким чином, щодо позивача є всі встановлені законом умови для призначення йому пенсії за віком.

Відтак, з метою ефективного захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 25.04.2024, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989, періоди роботи (служби) з 01.07.2000 по 31.12.2013, з 01.01.2017 по 31.03.2024, а також зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці проходження служби, періоди з 28.07.2014 по 12.10.2014, з 25.10.2014 по 28.02.2015, з 14.03.2015 по 16.04.2015, з 19.04.2015 по 03.08.2015, з 07.08.2015 по 24.08.2015, з 26.09.2015 по 30.09.2015, з 01.10.2015 по 22.10.2015, з 26.10.2015 по 27.12.2015, з 07.01.2016 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 03.07.2016, з 06.08.2016 по 02.03.2017, з 08.03.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 06.10.2017, з 20.10.2017 по 26.10.2017, з 01.12.2017 по 03.12.2017, з 16.01.2018 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 03.06.2018, з 28.06.2018 по 22.12.2018, з 24.12.2018 по 29.09.2019, з 12.10.2019 по 18.01.2020, з 22.01.2020 по 15.03.2020, з 17.03.2020 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 04.06.2020, з 06.06.2020 по 26.09.2021, з 14.10.2021 по 23.02.2022, згідно довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.05.2024, та призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статі 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 16.04.2024.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За змістом п. 4.7 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 №460/17257/23.

Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви ОСОБА_1 , органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повинне зарахувати спірні періоди служби (роботи) до страхового стажу позивача та призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №72 від 25.04.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , період проходження строкової військової служби з 28.06.1987 по 12.06.1989, періоди роботи (служби) з 01.07.2000 по 31.12.2013, з 01.01.2017 по 31.03.2024 а також зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці проходження служби, періоди з 28.07.2014 по 12.10.2014, з 25.10.2014 по 28.02.2015, з 14.03.2015 по 16.04.2015, з 19.04.2015 по 03.08.2015, з 07.08.2015 по 24.08.2015, з 26.09.2015 по 30.09.2015, з 01.10.2015 по 22.10.2015, з 26.10.2015 по 27.12.2015, з 07.01.2016 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 03.07.2016, з 06.08.2016 по 02.03.2017, з 08.03.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 06.10.2017, з 20.10.2017 по 26.10.2017, з 01.12.2017 по 03.12.2017, з 16.01.2018 по 30.04.2018, з 01.05.2018 по 03.06.2018, з 28.06.2018 по 22.12.2018, з 24.12.2018 по 29.09.2019, з 12.10.2019 по 18.01.2020, з 22.01.2020 по 15.03.2020, з 17.03.2020 по 30.04.2020, з 01.05.2020 по 04.06.2020, з 06.06.2020 по 26.09.2021, з 14.10.2021 по 23.02.2022, згідно довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 10.05.2024, та призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статі 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 16.04.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 20490012) адреса: проспект Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69057.

Суддя Скільський І.І.