Справа № 200/5714/24
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року Справа№200/5714/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, третя особа: Державна податкова служба України, Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства соціальної політики України, за участю третіх осіб: Державна податкова служба України, Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства соціальної політики України щодо відмови у видачі довідок ОСОБА_1 для призначення пенсії відповідно до Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, за формою довідки про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям;

- зобов`язати Міністерство соціальної політики України видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 08.12.1992 по 28.02.2014 позивачка працювала в органах державної податкової служби на різних посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, в тому числі з 07.06.2013 по 28.02.2014 працювала на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу розгляду звернень управління контролю за декларуванням податку на додану вартість Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України. В період роботи в податкових органах їй було присвоєно спеціальні звання. Позивачка зверталась до відповідача із заявою про видачу їй довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3. Проте відповідачем було відмовлено у видачі такої довідки. Позивачка зауважує, що Міністерство соціальної політики України не уповноважене визначати або вирішувати, чи має вона право на призначення їй пенсії державного службовця, оскільки зазначені функції виконує не міністерство, а орган Пенсійного фонду України, куди повинна бути надана довідка про складові заробітної плати. Позивачка вважає, що відмова Міністерства соціальної політики України надати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за формою встановленою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 є протиправною та порушує її право на отримання пенсії державного службовця, тому і звернулась до суду з цим позовом.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 766/30634 (зі змінами) (далі Порядок № 750).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 750 у разі ліквідації державного органу без правонаступника або якщо останнє місце роботи особи на посаді державної служби було в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи у якому на час призначення пенсії перейменовані (відсутні) посади, у тому числі відсутні відповідні посади державної служби, довідки для призначення пенсії видають, зокрема, Міністерство соціальної політики України особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в державних органах, юрисдикція яких поширювалася на всю територію України (крім Національного банку України).

Згідно із пунктом 7 Порядку № 750 у разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу.

У разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01.05.2016, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до Порядку № 750 або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу.

Пунктом 2 Порядку № 750 визначено, що довідка про заробітну плату для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі Закон № 3723) видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку № 622.

Довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі Порядок № 622).

Право на призначення пенсії державного службовця виникає при наявності у особи необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Посади працівників органів державної податкової служби, які мали спеціальні звання, не було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців до 03.10.2013.

До стажу роботи позивачки на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців може бути зараховано тільки період роботи останньої в Міністерстві доходів і зборів України з 07.06.2013 по 28.02.2014.

Відповідач звертає увагу суду, що із урахуванням викладеного та за відсутності у ОСОБА_1 необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, підстави для призначення заявниці пенсії відповідно до Закону № 889 відсутні.

Відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії відповідно до пункту 3 Порядку № 622 не дає правових підстав для видачі їй довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Видача Міністерством соціальної політики України довідки про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця у разі наявності правонаступника державного органу у якому працювала особа, суперечить положенням пункту 6 Порядку № 622.

Таким чином, позивачка не має права на отримання довідок про заробітну плату для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, оскільки це суперечить вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 та пункту 2 Порядку № 622.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа - Державна податкова служба України (далі ДПС) надала суду пояснення, в яких зазначено, що позивачка маючи більше 41 року загального страхового стажу отримала право на пенсію за віком станом на 07.05.2024.

07.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до ДПС із заявою про надання довідки про заробітну плату, необхідної для розрахунку пенсії державного службовця. Листом №14565/6/99-00-10-04-01-06 від 16.05.2024 ДПС було повідомлено, що в апараті ДПС та в Головних управліннях ДПС відсутні відповідні посади державної служби, затверджені постановою КМУ від 28.12.2020 № 1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів». Тому, відповідно до пункту 3 Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10 травня 2017 року №750, для отримання довідок для призначення пенсії рекомендовано звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем проживання.

ДПС наголошує, що ОСОБА_1 не працювала та не працює в апараті ДПС та на посадах територіальних органів ДПС, призначення на які та звільнення з яких здійснюється Головою ДПС, а Державна фіскальна служба України не передавала до Державної податкової служби України документи з кадрових питань (особового складу).

Враховуючи, що в апараті ДПС та її територіальних підрозділах (Головних управліннях ДПС в областях) відсутні посади, з урахуванням органів, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2020 року № 1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів» надання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії не є можливим та не відноситься до компетенції Державної податкової служби України.

Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) надало суду пояснення, в яких зазначило, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.08.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області (м. Костянтинівка) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурні підрозділи, а саме, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатом розгляду заяви від 13.08.2024, наданих документів та даних, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, рішенням від 26.08.2024 № 02 ОСОБА_1 з 13.08.2024 призначено пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058.

Із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 не зверталась, документи для розгляду не надавала.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 29.11.2001.

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.08.2024 № 02 позивачці з 13.08.2024 призначено пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17.01.2024 позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою, в якій просила надати інформацію щодо роз`яснення переходу з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 31.01.2024 № 2205-1188/П-02/8-0500/24 повідомило позивачку, що право на призначення їй пенсії згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у неї відсутнє, оскільки вона працювала в Державній податковій інспекції та їй присвоювались спеціальні звання.

16.05.2024 ДПС листом за № 14565/6/99-00-10-04-01-06 на звернення позивачки від 07.05.2024 роз`яснило, що вона не працювала та не працює в апараті ДПС та на посадах територіальних органів ДПС, призначення на які та звільнення з яких здійснюється Головою ДПС, а Державна фіскальна служба України не передавала до Державної податкової служби України документи з кадрових питань (особового складу), тому надання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії не є можливим та не відноситься до компетенції Державної податкової служби України. Запропоновано звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем проживання.

Управління соціальної та ветеранської політики Костянтинівської міської ради на звернення позивачки від 28.05.2024 листом від 30.05.2024 № 01-20-2544-05 надало позивачці відповідь, у якій вказано, що оскільки останнє місце її роботи на посаді державної служби було в Міністерстві доходів і зборів України, юрисдикція якого поширювалася на всю територію України, за наданням довідок для призначення пенсії необхідно звернутись до Міністерства соціальної політики України.

Міністерство соціальної політики України на звернення ОСОБА_1 листом від 26.07.2024 № 1290/0/196-24 повідомило позивачці, що посади працівників органів державної податкової служби, які мали спеціальні звання, не було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців до 03.10.2013 (набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 703 «Про віднесення деяких працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України»). У зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, підстави для призначення пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2016 № 899-VІІІ і відповідно видачі довідки про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця відсутні.

Не погодившись з відмовою у видачі довідки, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких в осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

У досліджуваних правовідносинах застосуванню підлягає Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

З аналізу наведених положень Податкового кодексу України та пункту 2 Порядку №283 можна дійти висновку про те, що період проходження служби посадовими особами державної податкової служби зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» і в тому разі, якщо таким особам присвоювалися спеціальні звання під час проходження служби.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Суд установив, що ОСОБА_1 з 08.12.1992 по 28.02.2014 працювала на різних посадах в органах державної податкової служби з присвоєнням спеціальних звань.

З огляду на вищезазначені норми права, проходження позивачкою державної служби в органах державної податкової служби з 08.12.1992, під час якої їй присвоювались спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за віком згідно із пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ.

На підставі викладеного суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності у позивачки необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців.

Так, Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 затверджено форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.09.2013 за №1661/24193). Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016№15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 №15-1» з пункту 1 цієї постанови виключений, зокрема, абзац 3 щодо затвердження форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

У подальшому постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 та від 04.07.2016№15-2 втратили чинність на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».

Так, вказаною постановою було затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як убачається зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок № 622) у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 №750 затверджений Порядок №750, згідно з пунктом 2 якого довідка про заробітну плату для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку № 622.

Разом з тим, зазначене у пункті 3 Порядку №622 застереження щодо права на призначення пенсії лише особам, яким раніше пенсія за цим законом не призначалась, не узгоджується із змістом статті 37 Закону, позаяк звужує коло осіб, яким видається вищезгадана довідка.

Пунктом 3 Порядку №750 встановлено, що довідка видається у разі ліквідації державного органу без правонаступника або якщо останнє місце роботи особи на посаді державної служби було в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи у якому на час призначення пенсії перейменовані (відсутні) посади, у тому числі відсутні відповідні посади державної служби. Довідки для призначення пенсії видає Міністерство соціальної політики України особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в державних органах, юрисдикція яких поширювалась на всю територію України (крім Національного банку України).

Згідно із матеріалами справи, останньою посадою, яку обіймала позивачка на посаді державної служби, була посада головного державного ревізора-інспектора відділу розгляду звернень управління контролю за декларуванням податку на додану вартість в Департаменті оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 67 ліквідовано Міністерство доходів і зборів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №160 утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

ДПС України є правонаступником ДФС України лише у сферах визначених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби», у зв`язку з чим ДПС не уповноважена видавати колишнім працівникам Міністерства доходів і зборів України довідки для призначення пенсії.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерство доходів та зборів України та Державна фіскальна служба України перебувають в стані припинення.

Таким чином Міністерство соціальної політики України є уповноваженим органом щодо видачі довідки для призначення пенсії державного службовця, оскільки останнє місце роботи позивачки було на посаді державної служби було в Міністерстві доходів і зборів України, юрисдикція якого поширювалася на всю територію України.

Крім того, до спірних правовідносин підлягає застосуванню поняття «рівнозначної посади», що наводиться у пункті шостому частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Згідно з частинами першою та другою статті 51 Закону України «Про державну службу» посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці; до групи 1 належать посади керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 2 належать посади перших заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 4 належать посади керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 6 належать посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, їх заступників і прирівняні до них посади.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено Порядком № 622.

Законом визначено, що у разі ліквідації державного органу довідку видає Міністерство соціальної політики України особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в державних органах, юрисдикція яких поширювалась на всю територію України (крім Національного банку України). Тобто на відповідача покладено функції зі складання довідки про розмір складових заробітної плати.

У той же час, відповідач на звернення позивачки надав відповідь у формі листа від 26.07.2024 № 1290/0/196-24, а не довідку, згідно форми довідок про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17.01.2017, що є порушенням прав позивачки.

З огляду на це, суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача щодо відмови у видачі позивачці довідки про заробітну плату для призначення пенсії за відповідною (прирівняною) посадою за останнім місцем роботи на державній службі та з метою захисту прав позивачки уважає за необхідне зобов`язати відповідача надати позивачці довідки про заробітну плату для призначення пенсії за відповідною (прирівняною) посадою за останнім місцем роботи на державній службі: «Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)»; «Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби».

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі положень частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики України (місцезнаходження: 01601, м Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ), третя особа: Державна податкова служба України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8, ), Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства соціальної політики України щодо відмови у видачі довідок ОСОБА_1 для призначення пенсії відповідно до Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, за формою довідки про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям.

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України (місцезнаходження: 01601, м Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 18 жовтня 2024 року.

Суддя Т.О. Шувалова