Справа № 380/5596/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/5596/24
У Х В А Л А

з питань відводу

16 жовтня 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши у підготовчому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду адміністративної справи №380/5596/24 за

позовом ОСОБА_1 , -не з`явилась
до Львівського районного управління поліції №2 Відділу поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, представник не з`явився Головного управління Національної поліції у Львівській області, представник Кісіль Р.Л.
провизнання рішення, дій та бездіяльності протиправними

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівського районного управління поліції №2 Відділу поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними.

Ухвалою судді від 18.03.2024 року позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 02.04.2023 процесуальний строк встановлений ухвалою судді про залишення позовної заяви без руху від 18.03.2024 року, якою позивачу встановлено строк усунення недоліків позовної заяви продовжено. Встановлено позивачу 7-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Ухвалою судді від 22.04.2023 у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Процесуальний строк встановлений ухвалою судді про залишення позовної заяви без руху від 18.03.2024 року, якою позивачу встановлено строк усунення недоліків позовної заяви продовжено. Встановлено позивачу 7-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою від 08.05.2024 суд постановив відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 05.06.2024 року.

24.07.2024 протокольною ухвалою суду залучено в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області.

16.10.2024 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Гавдик З.В. від розгляду адміністративної справи №380/5596/24. Обґрунтовано подану заяву зокрема наступним:

«У зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у здійсненні якісного та неупередженого правосуддя суддею Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 при розгляді мого адміністративного позову, справа № 380/5596/24, вважаю, що даний суддя підлягає відводу на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України, наявність інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, з урахуванням вищезазначеного.

1. 14.10.2024 я отримала у поштовому відділенні № 790014, оператор поштового зв`язку А.Т. «Укрпошта» рекомендований лист, штрихкод відправлення № 581, відправник Львівський окружний адміністративний суд, повістку про призначене судове засідання на 16.10.2024р на 12:00, справа № 380/5596/24.

Ця судова повістка не була надіслана як судова повістка, а просто як рекомендований лист без жодних відміток «судова повістка» , які передбачені у такому випадку правилами поштового зв`язку.

Та найважливішим у даному випадку є той факт, що у реєстрі щодо даного поштового відправлення № 581 також не було зазначено, що це судова повістка/ судове повідомлення.

Цей реєстр складається відправником, у даному випадку Львівським окружним адміністративним судом.

Не зазначення відправником у реєстрі поштових відправлень фактичної інформації про те, що відправлення №№ 581 є судова повістка мало для мене негативні наслідки: працівник пошти проінформувала мене письмовим повідомленням про те, що для мене у поштове відділення поступив рекомендований лист, хоча фактично поступила судова повістка про призначене на 16.10.2024 р судове засідання.

Оскільки рекомендоване відправлення зберігається у поштовому відділенні 15 днів,а судова повістка лише 4 дні, я була фактично дезінформована про зміст відправлення з вини відправника, тобто суду.

Не зазначення у реєстрі судового відправлення, яке створюється відправником фактичного змісту, що це судова повістка про призначене судове засідання, справа № 380/5596/24, мало місце неодноразово.

У зв`язку з цим я неодноразово не була проінформована достовірно та вчасно про надходження судових повісток та, відповідно, про дату час та місце проведення призначеного судового засідання.

Зазначене підтверджується наданими мною роздруками відслідкувань поштових відправлень № 581, № 390, № 269, які перебували у поштовому відділенні № 70014, що обслуговує адресатів, що мешкають на вул., Козацькій у м. Львові протягом 15 днів, оскільки в реєстрі поштових відправлень були зазначені як рекомендований лист.

Вважаю, що такими діями мені протиправно створюються перешкоди у доступі до правосуддя. Враховуючи також стан мого здоров`я, мені дуже важко та складно ходити до суду чи на пошту для того , щоб перевіряти, чи прийшла судова повістка справді».

Позивач в судове засідання не прибула.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області, заперечив проти заяви позивача про відвід судді.

Суд, проаналізувавши аргументи позивача вважає їх такими, що не підтверджують упередженість чи необ`єктивність судді ОСОБА_2 з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За приписами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у розглядуваній ним справі. Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним» (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Загальна декларація з прав людини (статті 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (частина перша статті 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Зміст заяви позивача про відвід судді Гавдик З.В. вказує на те, що вона не містить обґрунтувань з посиланням на належні і допустимі докази щодо наявності підстав для відводу судді.

Натомість на долученому витягу поштового відправлення № 581 зазначено «Марка 380/5596/24, Гавдик Повістка про виклик 16.10.24», що спростовує твердження позивача у даній заяві.

На думку суду, наведені позивачем аргументи не можуть бути підставою для відводу судді у цій справі, оскільки твердження щодо дій, які викликають сумнів в неупередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_2 під час розгляду справи, базуються на її суб`єктивних припущеннях.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу. Суд звертає увагу на те, що в цьому випадку незгода з процесуальними діями судді у цій справі є волевиявленням самого позивача.

Водночас будь-яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення головуючою дій, які б свідчили про прояви упередженості, позивачем не зазначено.

Отже, суд резюмує, що не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише незгоду із процесуальними діями головуючого судді в процесі розгляду справи, а також припущення про існування обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або необ`єктивності, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу судді Гавдик З.В.

Згідно із абзацом першим частини 5 статті 40 КАС України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись статтями ст.ст. 36-40, 248, 256, 294 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.10.2024 про відвід судді Гавдик З.В.- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги, поданої на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи по суті.

Повний текст ухвали складено 17.10.2024 року.

Суддя Гавдик З.В.