Справа № 620/8214/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м.Чернігів Справа № 620/8214/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Менська виправна колонія №91" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи "Менська виправна колонія №91" та просить наступне.

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Менська вправна колонія (№91)» щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.

2. Зобов`язати Державну установу «Менська виправна колонія (№91)» зарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.

Ухвалою судді від 24.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

Позивач, у період часу з 15.01.1996 по 28.09.2020 роки, проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

На підставі наказу начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» від 28.09.2020 року за №124/ОС-20 звільнено із служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , першого заступника начальника установи - заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи «Менська виправна колонія (№91)», 28 вересня 2020 року.

Відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку установи провести розрахунок згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 24 календарних років служби та повністю розрахуватися з ОСОБА_1 .

Відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку виплатити ОСОБА_1 грошові кошти за 35 діб невикористаної відпустки за 2020 рік та 95 діб невикористаної відпустки за минулі роки (разом 130 діб).

Згідно довідки №8 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна виданої Державною установою «Менська виправна колонія (№91)», ОСОБА_1 під час звільнення зі служби мав право на отримання грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна в розмірі 35 259 грн 04 коп.

Позивач звернувся з письмовою заявою до Державної установи «Менська виправна колонія (№91) про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, та здійснити перерахунок грошової компенсації на особовий рахунок за наступними реквізитами: карта Приватбанк НОМЕР_1 .

Дана заява була прийнята до розгляду 28.10.2020 року.

Проте, на даний час вказана грошова компенсація в розмірі 35 259,04 гривень Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» позивачу не виплачена.

Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону України від 23.06.2005 №2713- [V «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби мають право на носіння форменого одягу із знаками розрізнення, зразки якого розробляються відповідно до законодавства (частина 5 статті 21 Закону України :

Механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально- виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами визначає Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 №578 (далі - Порядок №578).

Згідно пункту 2 Порядку №578 речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних печах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах (далі - речове майно), що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань.

Відповідно до положень пунктів 6 та 7 Порядку №578 кількість та строки носіння або експлуатації предметів речового майна, що видаються на одну особу, одне ліжко, пост чи пожежний автомобіль, визначаються згідно з нормами забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578 (далі - норми забезпечення).

Строками носіння або експлуатації предметів речового майна є /становлений згідно з нормами забезпечення час, протягом якого вони повинні перебувати у користуванні або експлуатації.

Строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування обчислюються з дня виникнення права на їх отримання.

Речове майно особистого користування видається особам із числа персоналу безоплатно за нормами забезпечення № 1-5, а інвентарне майно - за нормами № 6-13.

Право на забезпечення речовим майном за встановленими нормами забезпечення мають: особи рядового і начальницького складу - з дня присвоєння ім відповідних спеціальних звань та/або призначення на посади; спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами, - з дня призначення на відповідні посади (п. 8 Порядку №578).

Відповідно до пункту 10 Порядку №578 предмети речового майна видаються особам у порядку планового забезпечення ним персоналу згідно з нормами забезпечення відповідно до строків їх носіння або експлуатації.

Видача предметів речового майна понад установлені норми, стороннім підприємствам, установам або організаціям чи особам, які не проходять службу чи не працюють у відповідному органі чи установі, забороняється.

Чергова видача предметів речового майна особам із числа персоналу здійснюється після закінчення встановлених згідно з нормами забезпечення строків носіння або експлуатації раніше отриманих аналогічних предметів (пункт 12 Порядку №578).

Відповідно до пункту 22 Порядку №578 особам рядового і начальницького складу (крім курсантів) після перших трьох років служби за їх бажанням та рішенням керівника органу чи установи, підприємства дозволяється за умови наявності в їх користуванні придатних до використання предметів раніше виданого речового майна особистого користування замість одних предметів, передбачених нормами забезпечення, отримувати інші, вартість яких не перевищує вартості предметів, що замінюються, або отримувати за них грошову компенсацію.

Згідно положень пункту 27 Порядку №578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.

Розмір грошової компенсації за неотримане речове майно визначається пропорційно часу, що минув з моменту виникнення права на отримання речового майна, до дати звільнення із служби (не враховуючи місяць звільнення).

Відповідно до пункту 23 Порядку №578 грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до їх закупівельної вартості.

Правовими нормами пункту 60 Порядку №578 передбачено, що для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

За змістом наведених законодавчих приписів вбачається, що у разі звільнення зі служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього.

Отже, такі особи після звільнення їх зі служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Після звільнення позивача зі служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України за ним зберігається право на грошову компенсацію вартості за не використане речове майно, у зв`язку з чим бездіяльність оповідача, що полягає у невиплаті позивачеві грошової компенсації за належні видачі предмети речового майна у розмірі 35 259,04 грн, є протиправною.

Від так слід зобов`язати Державну установу «Менська виправна колонія (№91)» зарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову повністю, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Менська виправна колонія №91" на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Менська виправна колонія №91" (вул. Дружби, 5, смт Макошине, Чернігівська обл., Корюківський р-н, 15652) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Менська вправна колонія (№91)» щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.

Зобов`язати Державну установу «Менська виправна колонія (№91)» зарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Менська виправна колонія №91" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ