Справа № 440/10884/24
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/10884/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Опішнянської селищної ради, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Опішнянської селищної ради щодо ненадання відповіді на адвокатський запит № 187-М від 04 вересня 2024 року;

- зобов`язати Опішнянську селищну раду надати адвокату Борзову Ярославу Едуардовичу відповідь на адвокатський запит № 187-М від 04 вересня 2024 року.

Мотивуючи заявлений позов, позивач вказує на протиправну, як на його думку, бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

17.09.2024 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 440/10884/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою судом: запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами; витребувано від відповідача Опішнянської селищної ради завірені належним чином копії адвокатського запиту № 187-М від 04.09.2024 адвоката Борзова Я.Е., документів, наданих за результатами розгляду адвокатського запиту № 187-М від 04.09.2024

18.09.2024 ухвалу суду від 17.09.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі № 440/10884/24 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету Опішнянської селищної ради.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на підставі пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи, відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надіслав, про наявність поважних причин ненадання відзиву у встановлений судом строк не повідомив, отже відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує дану справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, адвокат Борзов Ярослав Едуардович, на підставі ордера, що посвідчує його повноваження на надання правничої допомоги ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001506 від 15 січня 2024 р. видане Радою адвокатів Черкаської області на підставі рішення № 673 від 15 січня 2024 р.) звернувся до Опішнянської селищної ради з адвокатським запитом №187-М від 04.09.2024 (далі-адвокатський запит), підписаним за допомогою кваліфікованого електронного підпису (протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 04.09.2024), через службу мережі Інтернет для передавання текстових повідомлень та прикріплених до них файлів у вигляді листів шляхом обміну цифровими повідомленнями, направивши його на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-10).

При цьому E-Mail адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 визначена у якості адреси контактів Опішнянської селищної ради, що підтверджується відомостями, розміщеними на доступному у мережі Інтернет сайті відповідача (https://opishnya-gromada.gov.ua/feedback/).

До адвокатського запиту позивачем у відповідності до вимог статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» додані копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 001506 та ордера на надання правничої допомоги (а.с.7).

В даному адвокатському запиті, у зв`язку з наданням правової допомоги громадянці ОСОБА_2 , відповідно до п. 1 частини 1 ст.20, ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позивач просив відповідача надати:

1. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційнорозпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (далі - ДСТУ 4263:2020) копію рішення Опішнянської селишної ради, яким затверджено штатний розпис Опішнянської селишної ради на 2017 рік;

2. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію штатного розпису Опішнянської селишної ради на 2017 рік;

3. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію посадової інструкції селищного голови та секретаря Опішнянської селищної ради VII скликання;

4. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію рішення 1-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання щодо призначення на посаду селищного голови Опішнянської селищної ради ОСОБА_3 ;

5. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію рішення 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017 року щодо дострокового припинення повноважень селищного голови Опішнянської селищної ради ОСОБА_2 ;

6. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію Регламенту Опішнянської селищної ради VII скликання (копія має починатися з титульної сторінки (аркушем) з оригіналу документу якого робиться копія та закінчуватися останньою сторінкою оригіналу документу якого робиться копія, на якій має розміщуватися інформація про те, що документ прошитий, пронумерований та скріплений печаткою);

7. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію розпорядження уповноваженої особи стосовно скликання 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання;

8. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію протоколу засідання постійної комісії, що була уповноважена розглядати питання щодо питання про висловлення недовіри і дострокове припинення повноважень селищного голови ОСОБА_2 ;

9. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію протоколу 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017, який був виготовлений рукописним способом;

10. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію протоколу 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017, які були виготовлений комп`ютерним способом;

11. завірену відповідно до ДСТУ 4163:2020 копію протоколу лічильної комісії 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017 та копії бюлетенів для таємного голосування, які були прийняті до уваги (пораховані) лічильною комісією;

12. завірену відповідно ДСТУ 4163:2020 копію документів, що підтверджують факт повідомлення ОСОБА_2 про її звільнення;

13. завірену відповідно ДСТУ 4163:2020 копію Журналу вихідної кореспонденції (документації) Опішнянської селищної ради за період з 01.06.2017 по 31.12.2018 (копія має починатися з титульної сторінки (аркушу) оригіналу документу з якого робиться копія та закінчуватися останньою сторінкою (аркушем) оригіналу документу з якого робиться копія, на якій має розміщуватися інформація про те, що документ прошитий, пронумерований та скріплений печаткою);

14. завірену відповідно ДСТУ 4163:2020 копію Журналу вхідної кореспонденції (документації) Опішнянської селищної ради за період з 01.06.2017 по 31.12.2018 (копія має починатися з титульної сторінки (аркушу) оригіналу документу з якого робиться копія та закінчуватися останньою сторінкою (аркушем) оригіналу документу з якого робиться копія, на якій має розміщуватися інформація про те, що документ прошитий, пронумерований та скріплений печаткою).

Позивач запропонував відповідачу надати відповідь по кожному пункту впродовж 5 робочих днів з дня отримання листа з адвокатським запитом засобами електронної пошти, надіславши запитувану інформацію на електронну пошту: .

Станом на 12 вересня 2024 року відповідь на адвокатський запит №187-М від 04.09.2024 на адресу електронної пошти визначеної позивачем для обміну інформацією: ., від Опішнянської селищної ради не надійшла.

Відповідач на спростування твердження позивача про ненадання відповіді на його адвокатський запит достатніх, належних та допустимих доказів, що відповідають вимогам статей 73, 74, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав, відзив суду не надіслав.

Вважаючи протиправною бездіяльність Опішнянської селищної ради щодо неналежного розгляду адвокатського запиту та ненадання запитуваної інформації та документів, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (пункт 1 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI).

Відповідно до абзаців першого та другого частини першої статті 24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (частина друга статті 24 Закону № 5076-VI).

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом (частина третя статті 24 Закону № 5076-VI).

Отже, адвокатський запит може бути адресований як суб`єктам владних повноважень, так і приватним особам. І такі запити можуть стосуватися як надання публічної, так і будь-якої іншої інформації, необхідної адвокатові для надання правової допомоги клієнтові.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначаються Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина 1 статті 19 Закону № 2939-VI).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша статті 1 Закону № 2939-VI).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (частина перша статті 2 Закону № 2939-VI).

Статтею 4 Закону № 2939-VI передбачено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі статтею 5 Закону № 2939-VI забезпечується, зокрема, систематичним та оперативним оприлюдненням інформації: в офіційних друкованих виданнях, на офіційних вебсайтах у мережі Інтернет, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; а також шляхом надання інформації на запити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За частинами першою - третьою статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, зокрема, відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом частини 1 статті 16 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

З аналізу наведених норм Закону № 2939-VI, Закону № 280/97-ВР вбачається, що доступ до публічної інформації може забезпечуватися шляхом надання розпорядником інформації, до яких належать і органи місцевого самоврядування, як суб`єкт владних повноважень, у встановлені законом строки інформації за відповідними запитами, зокрема, фізичних осіб.

Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20 травня 2020 року №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).

Приписи статті 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.

Таким чином, в першу чергу, державний орган повинен розглянути запит, якщо ця інформація у нього є.

Згідно з частиною першою статті 5 Конвенції РЄ державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції РЄ визначено форми доступу до офіційних документів: "У разі надання доступу до офіційного документу заявник має право обрати чи ознайомитися з оригіналом або копією, чи отримати копію цього документу в будь-якій доступній формі або форматі за своїм вибором, якщо тільки висловлене побажання не є невиправданим".

Таким чином, розпорядник повинен не лише допомогти запитувачу ідентифікувати запитувану інформацію, а й активно співпрацювати з ним, тобто проявити очевидну готовність надати потрібну допомогу.

Тобто йдеться про те, що розпорядник інформації повинен сумлінно, відповідально поставитись до виконання своїх обов`язків (принцип добросовісності), керуючись законами логіки, здоровим глуздом та загальними нормами моралі (принцип розсудливості).

Отже, розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Разом з тим, розпорядник інформації відповідно до статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Визначений статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За приписами частини 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис (частина 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (частина 5 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Нормою частини 3 статті 22 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (частина 6 статті 22 Закону № 2939-VI).

Таким чином Закон № 2939-VI визначає підстави для зміни дати відліку строку розгляду запиту на інформацію та відстрочки в задоволенні запиту на інформацію. Але в будь якому випадку норми Закону № 2939-VI вимагають обов`язкового повідомлення про це запитувача інформації.

За приписами статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже спеціальний Закон встановлює, в залежності від виду та обсягу запитуваної інформації, такі строки надання відповіді на запит на інформацію: за загальним правилом - не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту; терміново, не пізніше 48 годин з дня отримання запиту за відповідним клопотанням і у випадках встановлених Законом № 2939-VI; з обґрунтованим продовженням п`ятиденного загального строку розгляду запиту до 20 робочих днів у разі надання великого обсягу інформації або потреби пошуку інформації серед значної кількості даних.

Інших повноважень, способу дій та строків для надання розпорядником інформації - суб`єктом владних повноважень відповіді на запит на інформацію Законом № 2939-VI не передбачено.

Спір у цій справі виник у зв`язку зі зверненням позивача до відповідача з адвокатським запитом в порядку Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відповідною бездіяльністю відповідача у зв`язку з цим, яка на думку позивача не відповідала вимогам законодавства України.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що 04.09.2024 року позивач засобами електронного зв`язку надіслав на адресу відповідача адвокатський запит про надання документів.

Позивач надіславши відповідачу адвокатський запит № 187-М від 04 вересня 2024 року запропонував останньому надати відповідь по кожному пункту впродовж 5 робочих днів з дня отримання листа з адвокатським запитом засобами електронної пошти, надіславши запитувану інформацію на електронну пошту: .

Нормою частини 2 статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону України «Про інформацію» свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. У разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена.

За таких обставин відповідач, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог статей 20, 22 Закону № 2939-VI був зобов`язаний: або надати відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, тобто до 11 вересня 2024 року включно; або повідомити запитувача в письмовій формі не пізніше 11 вересня 2024 року про продовження строку розгляду запиту; або надати письмово вмотивовану відмову в задоволенні запиту.

З матеріалів справи слідує, що відповідач свого обов`язку надати відповідь на адвокатський запит позивача № 187-М від 04 вересня 2024 року або вмотивовану письмову відмову в його задоволенні у встановлений Законом строк не виконав чим допустив протиправну бездіяльність.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем правомірність оскаржуваної бездіяльності не доведена.

Відтак суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката Борзова Ярослава Едуардовича № 187-М від 04 вересня 2024 року.

Як наслідок, порушені права позивача можуть бути поновлені покладенням на відповідача обов`язку надати адвокату Борзову Ярославу Едуардовичу відповідь на адвокатський запит адвоката Борзова Ярослава Едуардовича № 187-М від 04 вересня 2024 року.

Таким чином заявлений позов суд визнає обґрунтованим, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджено квитанцією про сплату судового збору № 9К70-15Е8-АНК2-2825 від 12.09.2024.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

В позовній заяві заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, при цьому одна вимога має похідний характер.

Відтак, позивач за подання даної позовної заяви мав сплатити судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у розмірі 968,96 грн (968,96 грн (1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024) х коефіцієнт 0,8) (за позовні вимоги немайнового характеру).

Вказане свідчить, що позивачем сплачений судовий збір в розмірі більшому, ніж встановлено законом на 242,24 грн.

Зважаючи на задоволення адміністративного позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Опішнянської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

За змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною другою статті 7 Закону № 3674-VI регламентовано, що у випадках, установлених пунктом першим частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи вищевикладене, суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із клопотанням про повернення надміру сплаченого ним судового збору в сумі 242,24 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Опішнянської селищної ради (, вулиця Перемоги, будинок 3, селище Опішня, Полтавський р-н, Полтавська обл., індекс 38164) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Опішнянської селищної ради щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката Борзова Ярослава Едуардовича № 187-М від 04 вересня 2024 року.

Зобов`язати Опішнянську селищну раду надати адвокату Борзову Ярославу Едуардовичу відповідь на адвокатський запит адвоката Борзова Ярослава Едуардовича № 187-М від 04 вересня 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Опішнянської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.(дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький