Справа № 420/19402/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) про визнання протиправною бездіяльність, стягнення 2044,75 гривень військового збору, 24 537,06 гривень грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, утриманих з донарахованого грошового забезпечення, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), в якому позивач просить:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо не утримання 2044,75 гривень військового збору з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було виплачено ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23 протиправною;

- стягнути з військової частини ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 2044,75 гривень військового збору, утриманого з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було виплачено ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23 на його користь;

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 24 537,06 гривень, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було виплачено ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23 протиправною;

- стягнути з військової частини ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 24 537,06 гривень грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було виплачено ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23 на його користь.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23 відповідач виплатив кошти в сумі 109 685,21 грн. При цьому, в ході вивчення довідок-розрахунків позивач встановив, що відповідач з суми донарахованого грошового забезпечення відрахував 2044,75 грн. військового збору та 24 537,06 грн. податку на доходи з фізичних осіб, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Щодо повернення йому суми військового збору, позивач зазначив, що він безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) з 01.05.2018 по 21.09.2021 та отримував відповідну грошову винагороду.

Крім того, щодо повернення суми податку на доходи фізичних осіб позивач зазначив, що набув таке право у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби у відповідача.

(б) Позиція відповідача

04.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву представник зазначив, що відповідачем проводився перерахунок індексації грошового забезпечення позивача та йому було сплачено гроші в сумі 109 735, 21 гривень на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 у справі №420/26641/23, а не виплачувалося саме грошове забезпечення, тому ця виплата не є грошовим забезпеченням та не пов`язана з виконанням обов`язків несення служби, а має характер виплати, здійсненої на підставі виконання рішення суду, відтак на неї не поширюються положення абзацу 2 підпункту 1.7. частини 161 підрозділу 10 розділу ХХ та п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, а також положення Порядку №44 щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, та ці норми права до виниклих правовідносин не застосовуються.

У зв`язку із зазначеним, на думку відповідача, ним було правомірно утримано з нарахованої на виконання рішення суду суми 2 044,75 грн. (1,5%) військового збору та 24 537,06 грн. (18%) податку на доходи фізичних осіб та законних підстав для здійснення нарахування та компенсації позивачу суми податку на доходи фізичних осіб не було, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

10.07.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

24.06.2024 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

IV. Обставини, встановлені судом

Позивач проходив військову службу у відповідача та відповідно до витягу з наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.09.2021 № 309-ОС позивача виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Не погоджуючись із нарахованим та виплаченим розміром грошового забезпечення за період проходження служби позивач звернувся до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року по справі № 420/26641/23 визнано бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року включно, допомоги для оздоровлення за 2020 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, протиправною; визнано бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 21.09.2021 року, допомоги для оздоровлення за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, протиправною; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін Морської охорони Державної прикордонної служби України) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року включно, допомогу для оздоровлення за 2020 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 та провести їх виплату ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.01.2021 року по 21.09.2021 року, допомогу для оздоровлення за 2021 рік, грошову компенсацію за невикористані під військової служби додаткової відпустки із час збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1,14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 та провести їх виплату ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.

18.05.2024 на виконання вказаного рішення відповідач виплатив на користь позивача грошове забезпечення у розмірі 109 685,21 грн.

Відповідно до довідок від 16.05.2024 № 43 та № 44 відповідач відрахував із донарахованого грошового забезпечення суму військового збору у розмірі 2044,75 грн. та податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 24 537,06 грн.

На звернення позивача щодо повернення йому вирахуваних військового збору та податку на доходи з фізичних осіб, відповідач листом від 05.06.2024 за № 09/С-139/139 відмовив позивачу у її задоволенні.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 779) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі Порядок № 44).

Пунктом 2 Порядку № 44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (п. 3).

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (п. 5).

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі ПК України), де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

Невірний розрахунок розміру грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення (не в день звільнення та проведення розрахунку) сталася з вини відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вказана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 22.06.2018 року у справі № 812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Підпунктом 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Податкового кодексу України (пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України).

Ставка військового збору становить 1,5% від об`єкта оподаткування (пп. 1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).

Таким чином, податковий агент зобов`язаний утримати військовий збір із сум доходів у вигляді компенсації в тому податковому періоді, в якому відбувається таке нарахування (виплата).

З наведених приписів законодавства випливає, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, на відповідача покладено обов`язок вжити заходів з проведення з позивачем повного розрахунку за всіма видами забезпечення на день звільнення зі служби. Однак, відповідні заходи відповідачем щодо повного розрахунку з позивачем на час його звільнення зі служби вжито не було.

З огляду на зазначене, відповідачу належало при виплаті позивачу грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням), грошової допомоги для оздоровлення за 2020,2021 рік, а також грошової компенсації за невикористані дні відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, одноразової грошової допомоги при звільненні - шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», компенсувати суму податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, оскільки право на вищевказані виплати позивач набув під час проходження служби та повинен був їх отримати при звільненні, однак не отримав з вини відповідача, та право на отримання яких встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року у справі № 420/26641/23.

Зважаючи на викладене, втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням), грошової допомоги для оздоровлення за 2020,2021 рік, а також грошової компенсації за невикористані дні відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати позивачу суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки саме бездіяльність відповідача призвела до виплати грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням), грошової допомоги для оздоровлення за 2020,2021 рік, а також грошової компенсації за невикористані дні відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, одноразової грошової допомоги при звільненні як особі, що має статус учасника бойових дій, за 2020 - 2021 роки вже після звільнення зі служби.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №825/761/17.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку що належним способом захистом є стягнення з відповідача 24 537,06 грн. недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року у справі №420/26641/23.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 2044,75 грн. військового збору, утриманого з донарахованого грошового забезпечення позивача виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року у справі 420/26641/23, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України військовий збір встановлений тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Разом з тим, згідно з підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1161 "Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором" установлено, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції.

Судом встановлено, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 434 від 21.09.2021 позивач безпосередньо приймав участь у проведенні антитерористичної операції, з 01.05.2018 по 21.09.2021 безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у складі військової частини НОМЕР_1 , а відтак на позивача розповсюджуються пільги, встановлені підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України щодо звільнення від сплати військового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно оподатковано військовим збором в сумі 2044,75 гривень з донарахованого грошового забезпечення позивача, виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23.

Таким чином, позовні вимоги належать до задоволення.

VI. Судові витрати

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо не утримання 2044,75 гривень військового збору з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було йому виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23.

3.Стягнути з військової частини ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 2044,75 гривень військового збору, утриманого з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було виплачено йому на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23 на його користь.

4.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 24 537,06 гривень, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення, яке було виплачено йому на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23.

5.Стягнути з військової частини ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 24 537,06 гривень грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з донарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке було виплачено йому на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі № 420/26641/23 на його користь.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя Оксана БОЙКО