Справа № 480/2678/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2024 року Справа № 480/2678/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області і просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 22.03.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по віку на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі п`ятдесят відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі п`ятдесят відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовної заяви позивач вказувала на протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.03.2024 перевести позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника як вдові відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи на його безпідставність, оскільки не встановлено причинний зв`язок інвалідності померлого чоловіка позивачки з Чорнобильською катастрофою.
Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області надійшли письмові пояснення в яких зазначається, що відсутні підстави для переведення позивачки на пенсію по втраті годувальника , враховуючи те, що позивачем до заяви не додано необхідних документів, а саме відсутні посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та експертний висновок, щодо причинного зв`язку смерті із наслідками Чорнобильської катастрофи, а тому відсутні підстави для переведення пенсії по ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Також на виконання вимог ухвали суду відповідачами надано матеріали пенсійної справи, що стосуються спірних правовідносин.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано докази у учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 03.11.1979, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.03.1995 №33 ОСОБА_2 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти км зоні в період з 11.05.1987 до 22.07.1987 (а.с.40,51).
Відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК №145266 ОСОБА_2 16.11.1993 встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності зазначено загальне захворювання, діагноз хронічний панкреатит (а.с.54).
Відповідно до протоколу про призначення пенсій від 01.12.1993 ОСОБА_3 було призначено «пенсію по інвалідності, група інвалідності 2, причина інвалідності загальне захворювання, а тому пенсію призначено по п. 24-29 Закону України з 16.11.1993 до 17.11.1993» (а.с.71).
Відповідно до експертного висновку від 10.09.1994 №103 Сумської обласної спеціалізованої ВЛК на засіданні №13 від 10.09.1994 встановлено основний діагноз : гостре порушення мозкового кровообігу, ішемічний інсульт, супутні захворювання : хронічний індуративний панкреатит, больова форма полікістозу підшлункової залози, хронічний гастродуоденіт. Також у висновку зазначено, що наявні хвороби пов`язані із впливом іонізуючих та інших шкідливих факторів при виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.57).
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва №972 від 21.05.2012 захворювання «ішемічний інсульт», що послужило причиною смерті ОСОБА_2 , і причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.53).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.34).
Відповідно до розпорядження від 09.10.2002 №178360 ОСОБА_1 призначена пенсія по втраті годувальника (а.с.36).
В подальшому, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, а у протоколі про перерахунок пенсії з 25.02.2024 зазначені особливості призначеної пенсії «член сім`ї годувальника, померлого внаслідок ЧК з 31.01.2003 довічно» (а.с.37)
Крім того, зазначено, що для переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно ст. 53 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право звернутися із відповідною заявою встановленого зразку (а.с.58).
ОСОБА_1 подала 14.03.2024 заяву про перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.41-42).
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.03.2024 №50 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з тих підстав, що до заяви не долучено висновок МСЕК годувальника з причинним зв`язком інвалідності з Чорнобильською катастрофою , а тому відсутні правові підстави для обчислення пенсії по втраті годувальника згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.20).

Позивач не погодилася із прийнятим рішення від 22.03.2024 у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховується наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України /пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України/.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Пунктом 2.3 Порядку № 22-1 визначено перелік документів, необхідних для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, якими є документи про стаж, що визначені "Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а також індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, які надаються відділом персоніфікованого обліку для підтвердження заробітної плати та довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року, яка подається за бажанням пенсіонера. Також надаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок про те, що отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначено померлому годувальнику.

Судом проаналізовано зміст статті 54 Закону № 796-XII, відповідно до якої пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_2 була призначена пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи. В документах з пенсійної справи вбачається, що інвалідність призначена була за загальним захворюванням, інші відомості в медичних документах та протоколі про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_2 не зазначено.

Разом із тим норма ст. 54 Закону № 796-XII передбачає право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, і дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В заяві від 14.03.2024 позивачка просила здійснити відповідний перерахунок пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону № 796-XII.

В даному випадку ОСОБА_1 видана виконавчим комітетом Сумської обласної ради народних депутатів довідка №145 від 24.11.1994 про те, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2 першої категорії. Зазначено, що довідка є підставою для надання пільг, передбачених ст.ст. 20,48,52,53 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.49-50).

Крім того, 31.01.2003 ОСОБА_1 видано Сумською облдержадміністрацією посвідчення дружини (чоловіка), опікуна дітей померлого громадянина з числа (ліквідаторів, потерпілих) категорії «один» смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою (а.с. 59).

Жодних зауважень у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до наявних у пенсійній справі документів стосовно наявності у позивача посвідчення дружини (чоловіка), опікуна дітей померлого громадянина з числа (ліквідаторів, потерпілих) категорії «один» смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою не було, в спірному рішенні не зазначено.

Таким чином у відповідності до норм 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" наявні у матеріалах справи та матеріалах пенсійної справи документи свідчать про те, що ОСОБА_1 є дружиною, яка втратила годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1.

Відповідно до зазначеної норма пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Разом із тим, такі обставини не були враховані відповідачем ГУ ПФУ в Запорізькій області під час розгляду заяви позивача.

Серед документів для дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, не потрібно подавати докази причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Такі документи необхідні для дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до інших, крім першої, категорії, і які зобов`язані подавати до органу пенсійного фонду експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до пункту 2.3 Порядку № 22-1.

Отже, позивач має право на відповідний перерахунок пенсії у відповідності до статті 54 Закону № 796-ХІІ, що не було здійснено відповідачем ГУ ПФУ в Запорізькій області під час прийняття відповідного рішення, сума пенсії взагалі не розрахована, не встановлено належний розмір пенсії позивача у відповідності до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.03.2024 №50, яким відмовлено позивачу у переведенні на пенсію в разі втрати годувальника згідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі п`ятдесят відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, згідно із яким, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається встановлено, що заява позивача від 14.03.2024 №601 за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області вчинення відповідних дій, оскільки права на відповідний перерахунок порушено саме ГУ ПФУ в Запорізькій області .

У свою чергу обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно положень частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для повного та ефективного захисту прав, інтересів позивача необхідно, з урахуванням статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача та здійснити відповідний перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Під час оцінки обраного способу захисту порушеного права позивачки, судом враховано, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Разом з тим, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Як зазначено вище, оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області з мотивів відсутності відомостей про визнання ОСОБА_2 особою з інвалідністю внаслідок аварії на ЧАЕС.

Тобто, у спірних правовідносинах відповідач наразі не реалізував свої повноваження щодо призначення позивачці дострокової пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, відмовляючи позивачці у задоволенні заяви про переведення її на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач не вирішував питання щодо розрахунку пенсії, а тому заявлені позивачем вимоги є передчасно заявлені.

Тобто, на момент вирішення судом цієї справи спору між сторонами щодо обчислення позивачці пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ще не виникло, оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідачем з підстав відсутності самого права на призначення пенсії по втраті годувальника.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовими висновками Другого апеляційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 12 вересня 2024 р. по справі №440/1114/24.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАСУ країни, суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як відповідача, що прийняв спірне рішення, на користь позивача витрати зі сплати судового збору в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.03.2024 №50.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (і.к. 20490012, проспект Соборний, 158-Б,м. Запоріжжя, 69057) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 14.03.2024 та здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-Б,м. Запоріжжя, 69057) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета