Справа № 420/25318/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність директора Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації порушені статі Закону України № 3551-ХІІ та Конституції України ст. 58;

Зобов`язати Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації признати ОСОБА_1 захисником Батьківщини стаття 7 Закону України № 3552-ХІІ від 22.10.1993 року, забезпечити коштами на придбання житла ОСОБА_1 , як особи з інвалідністю внаслідок війни, по програмі забезпечення житлом учасників бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зазначає, що він є особою, яка брала участь у захисті Батьківщини, проте, відповідач протиправно не включив його у список на отримання грошей на житло у 2023 році.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.09.2024 року від Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації надійшов відзив, в якому відповідач заперечує щодо доводів позовної заяви та просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни встановлений на підставі висновку причинного зв`язку захворювання з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підстав на визначення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів, пов`язаних із захистом Батьківщини, згідно із Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ОСОБА_1 не має, відповідно і порушень законодавства допущено не було, а твердження позивача щодо порушення його прав є надуманими та безпідставними.

02.09.2024 року та 05.09.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, в якій він наполягає на задоволенні своїх позовних вимог.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.04.2019 року є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1).

14.05.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати відповідь на питання: «В2023 році в Бюджеті Одеської ОГА було виділено 290 млн. гривень на придбання житла ветеранам війни. Чому Ви не включили мене у список на отримання грошей на житло, на якій підставі? Куди пішли ці гроші? Скільки інвалідів отримали гроші на житло? Чому не виконується 4 пункт Указу Президента України № 649 від 14.12.2021 року? Де вказано: ужити заходів щодо забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» житлом учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 та категорії 2, передбачивши фінансування таких заходів відповідно до обґрунтованих потреб».

Листом від 21.05.2024 року за № 2832/03-02/2-24/М-251-1.8-лис Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації надав позивачу відповідь, в якій вказано, що позивач перебуває на квартирному обліку згідно з рішенням виконкому від 25.06.2015 року. Станом на 01.01.2024 року черга позивача по позачерговій групі за № 67, у списку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1 за № 8. У 2014-2024 роках видатки на придбання житла громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильсьокї катастрофи, не передбачені.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Право громадян України на житло закріплено ст. 47 Конституції України, яка визначає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Конституційне право на житло вважається забезпеченим лише тоді, коли громадянин України має житло, що відповідає установленим нормам і придатне для проживання. За відсутності такої житлової площі та потреби в соціальному захисті громадянин визнається таким, що потребує покращення житлових умов і згідно з чинним законодавством може претендувати на одержання відповідного житла, яке надається за правом найму державою чи органами місцевого самоврядування безоплатно, або на забезпечення себе і своєї сім`ї житлом за власний кошт, але за доступну плату.

Відповідно до абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються, зокрема такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: 1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

Зі змісту наведених норм законодавства суд робить висновок що державою надано право на позачергове одержання житла як особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до 1 категорії, так і особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам, яке забезпечено різними законодавчими актами.

При цьому, суд зазначає, що статус позивача як особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 21.01.2022 року) нерозривно пов`язаний з його статусом учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 (згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.04.2019 року) та є похідним від нього.

Тому, право позивача на позачергове забезпечення житлом регулюється нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що і було роз`яснено позивачу відповідачем.

Водночас, згідно із пунктом 11 частини другої статті 7 даного Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.08.2024 3 агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої цієї статті визначений постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 685 «Про затвердження Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» (далі- Порядок).

Відповідно до абзацу другого та третього підпункту 1 пункту 4 даного Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підставою для надання особам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни для військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовців військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовців МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України є: довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності; документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.

Відповідних доказів, передбачених абз. 2 та 3 пп. 1 п. 4 Порядку № 685 позивач не надає.

Тоді як, з огляду на зміст листа від 21.05.2024 року за № 2832/03-02/2-24/М-251-1.8-лис Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації, з 2016 року обласна державна адміністрація за рахунок субвенції з державного бюджету реалізує тільки три державні програми щодо надання грошової компенсації для придбання житла, зокрема для: 1) осіб з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та членам сімей загиблих військовослужбовців (постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719); 2) учасників бойових дій з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб з інвалідністю внаслідок війни 3 групи з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280); 3) особам з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп з числа учасників бойових дій на території інших держав та членам сімей загиблих військовослужбовців з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 214).

Оскільки ОСОБА_1 не відноситься до осіб зазначених категорій у Департаменту відсутній обов`язок забезпечити його житлом за рахунок державних коштів на виконання зазначених програм.

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідачем не заперечується право позивача на позачергове забезпечення житлом, оскільки з огляду на зміст листа від 21.05.2024 року за № 2832/03-02/2-24/М-251-1.8-лис, позивач перебуває на квартирному обліку згідно з рішенням виконкому від 25.06.2015 року. Станом на 01.01.2024 року черга позивача по позачерговій групі за № 67, у списку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1 за № 8.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 18.10.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.