Справа № 212/6971/24
Суддя: Колочко О. В.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/6971/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Кулікової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 № №111 від 02 липня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 липня 2024 зазначеною вище постановою його притягнуто до відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу. Дану постанову він вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки за змістом примітка до ст. 210 КУпАП звільняє особу від відповідальності за ст. 210, 210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інших реєстрів. Відповідач мав і має можливості отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами ( в тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (адміністраторами, розпорядниками) яких є державні органи (установи). Оскільки у даній нормі прямо не передбачені інші персональні дані, вимоги ІНФОРМАЦІЯ_3 про їх уточнення суперечить закону. Вказав, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, оскільки при розгляді справи відповідач не збірав жодного доказу вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема не переконався, що позивач дійсно усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх чи свідомо допускав настання цих наслідків, не знаходився в стані необхідної оборони, не знаходився в стані неосудності. Крім того вказав, що відповідач проігнорував положення КУпАП щодо свідків адміністративного правопорушення, які зазначені у Додатках, проте відсутні у самому протоколі №111. При накладенні стягнення відповідачем, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП не враховані: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Також вказав, що відповідачем порушено строк на складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол №111 складений 28.06.2024, акт про відмову отримання повістки складено на АТ «КЗРК» 05.04.2024, і зважаючи на те, що позивач не переховувався і систематично виходив на роботу на АТ «КЗРК» відповідач мав змогу і повинен був припинити триваюче адміністративне правопорушення, і у визначений чинним законодавством строк скласти протокол про адміністративне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем пропущений строк на складання протоколу про адміністративне правопорушення, що тягне за собою його нікчемність.

Ухвалою судді від 16.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, визначеними ст. 269-271 КАС України, з урахуванням положень ст. 286 КАС України, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи та з процесуальних питань.

25 липня 2024 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 , зазначав, що постанову №111 від 02.07.2024 було винесено у зв`язку з не прибуттям останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою у визначений термін, а відтак посилання позивача на примітку ст. 210,210-1 КУпАП є не доречним. Додавав, що за розпорядженням № 1/3503 від 28.03.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на підприємстві АТ «Кривбасзалізрудком» було здійснено оповіщення військовозобов`язаних, в ході якого було складено акт про відмову від отримання позивачем повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 5 квітня 2024 року, від ознайомлення з яким ОСОБА_1 відмовився. При цьому будучи повідомленим про час та місце яви до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 05.04.2024 за викликом не з`явився під час дії особливого періоду. Вказав, що на позивача було накладено мінімальне стягнення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, а відтак порушення порядку визначення міри адміністративної відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача не вбачається. Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було здійснено звернення до органів поліції задля розшуку позивача. Отже, через умисне тривале порушення вимог закону ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.06.2024, і того ж дня відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення. Вважає винесену постанову законною, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

26 липня 2024 року у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області справ не розглядалася, розгляд справи перенесено на 24.09.2024.

Ухвалою суду від 24.09.2024 розгляд справи відкладено, за клопотанням позивача, на 18.10.2024.

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у порядку ст. 268 КАС України, заяв та клопотань від нього не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України.

Отже, суд розглянув справу у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржується постанова по справі про притягнення його до відповідальності за адміністративне правопорушення від 02 липня 2024 року, адміністративний позов поданий позивачем до суду 11 липня 2024 року, то останній не пропустив строки на оскарження такої постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 2 КАСУ в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому за ч. 3, 8 ст. 79 КАСУ відповідачі повинні подати суду докази разом із поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із долученої до справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення № 111 від 02 липня 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з посиланням на те, що на підприємстві АТ «КЗРК» для уточнення військово-облікових даних було здійснено оповіщення ОСОБА_3 про необхідність явки до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.04.2024 року на 08:00 год., який однак відмовився від підпису в повістці, про що АТ «КЗРК» був складений акт про відмову в отриманні повістки. У встановлений термін ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про причини не явки не повідомив. Будь-яких відомостей про себе не надав. Таким чином за порушення в особливий період правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за відмову військовозобов`язаного ОСОБА_1 від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строки які були встановлені у повістці, внаслідок порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 ч. 1 Правил обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлених в Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На підтвердження викладених доводів у постанові від 02 липня 2024 року № 111 у матеріалах справи мається копія протоколу № 111 від 28 червня 2024 року, який став підставою для розгляду справи відносно ОСОБА_1 за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, в якому аналогічним чином викладені обставини, що стали приводом до притягнення позивача до відповідності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.

На підтвердження ж відмови від підпису про ознайомлення із Розпорядженням №1/3503 від 28.03.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про оповіщення працівників щодо виклику до відповідача та від отримання повістки ОСОБА_1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 в матеріалах справи мається акт АТ «КЗРК».

Крім того в матеріалах справи наявна повістка про виклик ОСОБА_1 саме на 05 квітня 2024 року о 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вказує, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 року та до теперішнього часу діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану.

На підставі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції до 18 травня 2024 року) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції від 18 травня 2024 року) в разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

На підставі п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (в редакції до 18 травня 2024 року), у разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, Служби зовнішньої розвідки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів; здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання шляхом вручення під їх особистий підпис у картках первинного обліку повісток (додаток 11, для призовників - додаток 18 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352; у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства; забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток № 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487) (в редакції від 18 травня 2024 року) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також за п. 2 ч. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток № 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487) (в редакції до 18 травня 2024 року) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

На підставі п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 18 травня 2024 року) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також на підставі п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції до 18 травня 2024 року) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Суд на підставі викладених норм права та встановлених обставин справи дійшов переконання в тому, що ОСОБА_1 у порушення вимог п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 2 ч. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» проігнорував необхідність своєї явки як військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці на 05 квітня 2024 року на 08:00 год, незважаючи на свій обов`язок в цій частині, будучи обізнаним про зміст Розпорядження №1/3503 від 28 березня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зміст якого йому було доведено до відома за місцем роботи на АТ «Кривбасзалізрудком».

При цьому сам по собі факт відмови від отримання повістки ОСОБА_1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05 квітня 2024 року не може бути підставою відсутності порушення вимог закону ОСОБА_4 , якому було доведено до відома необхідність явки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 саме у визначений в повістці термін.

Суд також вказує, що посилання ОСОБА_4 на можливість отримання його персональних даних з відритих реєстрів представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мають відношення до предмету даного позову, оскільки позивачу інкримінується порушення інших положень закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (в редакції з 18 травня 2024 року) передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, за що передбачена санкція в вигляді накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 маються ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, оскільки він в особливий період порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В той же час суд зауважує, що на підставі ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У свою чергу за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в редакції до 18 травня 2024 року) була передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, а також за повторне протягом року вчинення такого порушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, за що була передбачена санкції в вигляді штрафу для громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Натомість, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Крім того згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі викладених норм права згідно із ст. 8 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 підлягав адміністративній відповідальності саме за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, оскільки вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період 05 квітня 2024 року шляхом ухилення від явки як військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці у визначену дату, тобто на підставі закону, що діяв під час та за місцем вчинення ним такого правопорушення, зважаючи на те, що ч. 3 ст. 210-1 КУпАП була введена в дію лише з 18 травня 2024 року, тому не підлягала застосуванню начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також ст. 8 КУпАП та ст. 58 Конституції України суд зазначає, що ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка набула чинності з 18 травня 2024 року, посилила відповідальність за адміністративні правопорушення, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, зважаючи на санкцію даної норми порівняно із санкцією норми ч. 2 ст. 210-1 КУпАП на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 , внаслідок чого норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП зворотної сили не має, тому не могла бути застосована при кваліфікації дій позивача.

Враховуючи, що суд не наділений повноваженнями при розгляді адміністративного позову ОСОБА_1 змінювати норму Закону, якою кваліфіковані дії позивача, на підставі якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки це є дискреційними повноваженнями начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , то за таких обставин суд вважає, що оспорювана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 2, 5-11, 77, 241-246, 247, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову № 111 від 02 липня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17 000 грн, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 18 жовтня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко