Справа № 149/3211/24
Суддя: Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3211/24
Провадження №2-а/149/85/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Гончарук-Аліфанової О.Ю.,

при секретарі Зоріній О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Шпирука Володимира Георгійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Шпирук В. Г. звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивовано тим, що 17 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову № 602 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, за фактом непред`явлення військово-облікового документу. Разом з тим, зазначене оскаржуваній постанові, не відповідає дійсності. Так, позивач, з метою дотримання чинного законодавства оновив свої данні через мобільний додаток Резерв+. 12 вересня 2024 року його було зупинено особами, які представились працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на їхню вимогу, він пред`явив свій військово-обліковий документ в електронній формі, однак працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 почали вимагати пред`явити його в паперовій формі та, проти волі позивача, доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 та склали протокол про адміністративне правопорушення. Позивач вказує на те, що він військово-обліковий документ для перевірки надав, а отже у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відтак просив оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Беручи до уваги, що сторони повідомлені про розгляд справи в порядку ст. 268 КАС України, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надійшло, розгляд справи проводився у спрощеному провадженні без виклику сторін, що також відповідає вимогам ч. 1 ст. 286 КАС України.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно з протоколом № б/н про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 12 вересня 2024 року, 12 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений ОСОБА_1 , при перевірці у якого було виявлено відсутність військово-облікових документів, чим останній порушив вимоги п. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Із постанови № 602 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 17 вересня 2024 року, слідує, що 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 вимогу посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 пред`явити свій військово-обліковий документ не виконав, в порушення ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 р. по справі №357/10134/17.

На підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення відповідачем не надано жодного доказу.

При цьому, суд враховує, що постанова про притягнення позивача до адміністративної

відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17.

Разом з тим, суд не приймає до уваги надану відповідачем постанову № 602 від 17 вересня 2024 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки вона предметом розгляду справи не являється, жодних пояснень щодо існування двох постанов щодо одного і того самого факту відносно ОСОБА_1 відповідачем не надано, позивачеві надіслана саме постанова про накладення штрафу, крім того, підписи постанов суттєво відрізняються.

Також, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, з огляду на те, що відповідно до ст. 77 КАС України тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноваженьпокладається на відповідача, що відповідачем у даній справі не зроблено, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано об`єктивних і беззаперечних, узгоджених між собою доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 при прийнятті оскаржуваної постанови порушив зазначені вище норми КУпАП, належних доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та правомірності свого рішення суду не надав, вимоги позивача щодо скасування постанови знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 79, 132, 134, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 602 від 17 вересня 2024 року винесену на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № б/н від 12 вересня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 201 КУпАП та накладення на нього штрафу, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Шпирук Володимир Георгійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2110/10 від 24 жовтня 2002 року.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суддя: