Справа № 480/7661/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2024 року Справа № 480/7661/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.,
за участю секретаря судового засідання - Левченко А.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Давиденко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/7661/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.08.2024 №1077 в частині застосування до інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.08.2024 №364 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 17.08.2024;
- поновити на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 18.08.2024;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.08.2024 по день прийняття рішення у справі.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач проходив службу на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області. Зокрема з 2015 року ніс службу в підрозділах Національної поліції України та брав участь в антитерористичній операції на території Донецької області, має статус учасника бойових дій. 27.06.2024, після відмови позивача добровільно подати рапорт про вступ до батальйону поліції особливого призначення «Стрілецький», його було ознайомлено з наказом ГУНП в Сумській області №501 від 24.06.2024 «Про внесення змін до складу зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України» і повідомлено, що його переміщують по службі до роти поліції особливого призначення з базуванням в м. Суми, куди необхідно з`явитися на наступний день, тобто 28.06.2024. Ознайомившись з наказом, позивач 27.06.2024 подав рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням. З 27.06.2024 по 12.08.2024 позивач знаходився на лікарняному. Перебуваючи на лікарняному, позивач подавав рапорти про надання відпустки як учаснику бойових дій та про надання відпустки по догляду за хворою дитиною, але у наданні відпусток було відмовлено. 14.08.2024 його ознайомили з наказом про проведення службового розслідування, а також він надав письмові пояснення. 17.08.2024 позивача викликали до приміщення Шосткинського РУП, де його ознайомили з оскаржуваними наказами. На думку позивача, звільнення є незаконним, оскільки його переміщення по службі згідно наказу №501 від 24.06.2024 відбулося без його згоди, тобто протиправно. Крім того, позивач зазначає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, відповідачем не враховано попередньої поведінки позивача, його ставлення до служби.
Ухвалою суду від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Головне управління Національної поліції в Сумській області надало суду відзив на позов, у якому зазначає, що службовим розслідуванням встановлено порушення службової дисципліни з боку позивача, що виразилося у невиконанні вимог пункту 4.1 наказу начальника ГУНП в Сумській області від 24.06.2024 № 501 дск «Про внесення змін до складу зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України» та безпідставному невиході на службу без поважних причин 13, 14 та 15 серпня 2024 року, що в розумінні статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України утворює склад дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до пункту 4.1 наказу ГУНП в Сумській області від 24.06.2024 № 501 дск поліцейські (зокрема позивач) визначені пунктом 2 цього ж наказу зобов`язані 28.06.2024 прибути за адресою: АДРЕСА_1 , та виконувати поставлені завдання керівництвом. Позивача належним чином було проінформовано про місце прибуття та вимоги зазначеного наказу. Однак, позивач виконувати вищевказаний наказ відмовився, що підтверджується актом відмови від виконання наказу. У період з 27.06.2024 по 12.08.2024 позивач перебував на лікарняному. Проте, після завершення лікування, 13, 14 та 15.08.2024 до виконання службових обов`язків ні у складі складу зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України, ні у Шосткинському РУП не приступив, про причини неприбуття не повідомив. Тому за результатами службового розслідування до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник Головного управління Національної поліції в Сумській області Давиденко О.В. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Відповідно до пункту 4.1 наказу ГУНП в Сумській області від 24.06.2024 № 501 дск «Про внесення змін до складу зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України» поліцейські визначені пунктом 2 цього наказу, у тому числі ОСОБА_1 , зобов`язані 28.06.2024 прибути за адресою: АДРЕСА_1 , та виконувати поставлені завдання керівництвом.
У період з 27.06.2024 по 12.08.2024 позивач перебував на лікарняному.
Проте, після завершення лікування, ОСОБА_1 13, 14 та 15 серпня 2024 року до виконання службових обов`язків ні у складі складу зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України, ні у Шосткинському РУП не приступив.
13.08.2024 до ГУНП в Сумській області надійшов рапорт командира зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_2 з інформацією про можливі порушення службової дисципліни з боку інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразились у безпідставному неприбутті на службу 13.08.2024.
Згідно з наказом ГУНП в Сумській області від 13.08.2024 № 675, з метою перевірки вказаної в рапорті інформації, було призначено службове розслідування.
За результатами службового розслідування виданий наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.08.2024 №1077 про застосування до інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.08.2024 №364 о/с позивача звільнено зі служби в поліції.
Вважаючи звільнення зі служби незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Частиною першою ст. 18 Закону № 580-VІІІ передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (далі по тексту - Дисциплінарний статут).
Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За приписами пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).
Нормами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частинами 2, 3, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
З аналізу викладених норм слідує, що накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, прийняття рішення про його проведення належить до дискреційних повноважень керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 1 розділу 2 Порядку № 893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою проведення службового розслідування слугував рапорт командира зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України ОСОБА_2 , згідно з яким, ОСОБА_1 13.08.2024 на виконання вимог наказу ГУНП в Сумській області від 24.06.2024 №510дск за визначеною адресою не прибув, про причини неприбуття не повідомив.
В ході службового розслідування встановлено, що позивач у період з 27.06.2024 по 12.08.2024 перебував на лікарняному.
Проте, після завершення лікування, ОСОБА_1 13, 14 та 15 серпня 2024 року до виконання службових обов`язків ні у складі зведеної роти поліції особливого призначення Національної поліції України ні у Шосткинському РУП не приступив, про причини невиходу на службу не повідомив.
Сам позивач не заперечує факту неприбуття на службу після лікарняного, пояснюючи це незаконністю наказу ГУНП в Сумській області від 24.06.2024 №510дск, оскільки переміщення позивача по службі відбувалося без його згоди, а також необхідністю догляду за хворою дитиною, про що він повідомляв керівництво Шосткинського РУП.
Щодо вказаних пояснень позивача суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту першого розділу V "Положення про підрозділи поліції особливого призначення", затвердженого Наказом МВС № 987 від 04.12.2017 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) комплектування Підрозділів поліцейськими та працівниками на посади відповідно до штату здійснюється на добровільних засадах з дотриманням вимог Закону, з урахуванням рівня їх фізичної підготовки, здатності за своїми діловими, професійними, моральними якостями, освітнім і кваліфікаційним рівнем, станом здоров`я забезпечувати виконання покладених на поліцію завдань та функцій.
Разом з тим, частиною 4 ст. 8 Закону № 580-VІІІ визначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VІІІ поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
Частиною другою ст. 24 Закону № 580-VІІІ передбачено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Враховуючи, що в Україні з 24.02.2022 оголошено воєнний стан у зв`язку з військовою агресії російської федерації, ОСОБА_1 , як поліцейський, зобов`язаний брати участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.
З наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.08.2024 №1077 вбачається, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за невиконання вимог п. 4.1 наказу ГУНП від 24.06.2024, який зобов`язував, зокрема ОСОБА_1 28.06.2024 прибути за адресою: АДРЕСА_1 , та виконувати поставлені завдання у складі зведеної роти поліції особливого призначення, а також за невихід на службу без поважних причин 13, 14, та 15 серпня 2024 року.
Посилання позивача на подані ним рапорти про звільнення зі служби за власним бажанням та про надання додаткової відпустки як учаснику бойових дій суд зазначає наступне.
Згідно з матеріалами справи, 27.06.2024 ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення за власним бажанням.
На вказаний рапорт ГУНП в Сумській області листом від 12.07.2024 № 3223/01/12/2-2024 повідомило позивача, що питання про звільнення зі служби розглянуто з урахуванням строків, встановлених пунктом 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 (у тримісячний строк). Зазначений лист ГУНП в Сумській області позивач отримав 13.07.2024.
02.08.2024 ОСОБА_1 подав рапорт про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 09.08.2024 до 01.02.2025.
Позиція позивача про те, що останній мав право не виходити на службу з часу подання рапорту на відпустку по догляду за дитиною є безпідставною, оскільки ще 08.08.2024 ОСОБА_1 письмово було повідомлено, що у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку йому відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав, визначених п. 3 ст. 25 Закону України «Про відпустки».
Так, відповідно до п. 3 ст. 25 Закону України «Про відпустки» відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статті 18 та частині першій статті 19 цього Закону, в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Перелік тяжких захворювань, розладів, травм, станів тощо, що дає право працівнику на отримання відпустки без збереження заробітної плати на дитину, якій не встановлена інвалідність, затверджується Кабінетом Міністрів України.
У довідці ТОВ «НОРТ-САН» від 01.08.2024 № 76, яку разом з рапортом про надання відпустки по догляду за дитиною надав ОСОБА_1 , зазначено захворювання, яке не відноситься до Переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів тощо, що дає право працівнику на отримання відпустки без збереження заробітної плати на дитину, якій не встановлена інвалідність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1162.
Тому листом від 07.08.2024 № 3 ТОВ «НОРТ-САН» повідомило ГУНП в Сумській області, що довідка № 76 від 01.08.2024 видана помилково і що станом на 01.08.2024 малолітній ОСОБА_3 у домашньому догляді потреби не має (а.с.138).
09.08.2024 ОСОБА_1 повторно подав рапорт на звільнення за власним бажанням з 13.08.2024 у зв`язку із потребою його дитини у домашньому догляді.
Листом ГУНП в Сумській області від 13.08.2024 № 3661/01/12/2-2024 позивача повідомлено про залишення рапорту від 09.08.2024 без реалізації у зв`язку із відсутністю поважних причин для звільнення зі служби.
Варто зауважити, що згідно пунктів 3.3, 3.4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженого наказом МОЗ України від 13.11.2001 № 455, для догляду за хворою дитиною віком до 14 років листок непрацездатності видається на період, протягом якого дитина потребує догляду, але не більше 14 календарних днів. Якщо дитина продовжує хворіти, то особі, яка здійснює догляд за хворою дитиною, після закінчення максимального терміну листка непрацездатності, передбаченого законодавством України, видається довідка за формою, встановленою МОЗ України
Проте ОСОБА_1 не надав відповідного листка непрацездатності чи довідку за встановленою формою у зв`язку із доглядом за дитиною до 14 років, яка хворіє.
За таких обставин, твердження позивача про поважність невиходу на службу у зв`язку із здійсненням догляду за хворою дитиною є такими, що не підтверджується належними доказами.
Таким чином, в судовому засіданні підтверджено невиконання позивачем пункту 4.1 наказу ГУНП в Сумській області від 24.06.2024 № 501 дск, а також підтверджено невихід позивача на службу 13, 14 та 15 серпня 2024 року без поважних причин.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.
Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Статтею 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що невиконання позивачем вимог п. 4.1 наказу ГУНП від 24.06.2024, який зобов`язував позивача 28.06.2024 прибути за адресою: АДРЕСА_1 , та виконувати поставлені завдання у складі зведеної роти поліції особливого призначення, а також безпідставний невихід на службу 13, 14 та 15 серпня 2024 року без поважних причин утворює склад дисциплінарного проступку.
Щодо заяв позивача про те, що відповідачем неспівмірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-ІХ Дисциплінарний статут НПУ доповнено розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану». Вказані зміни набрали чинності 01.05.2022 і були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.
Частиною першою ст. 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту).
За змістом ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.
Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.08.2024 №1077 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 17.08.2024 №364 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, а також відсутні підстави для поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.10.2024.

Суддя С.О. Бондар