Справа № 440/5876/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5876/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С.,розглянувши у письмовому провадженні заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадира Дмитра Григоровича про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №440/5876/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.04.2024 №63453/6241 про розмір грошового забезпечення в розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

01.08.2024 позивачу виданий виконавчий лист №440/5876/24.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.08.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75816192.

09.10.2024 до суду надійшла заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, стягувача та боржника.

У судове засідання державний виконавець та учасники справи не з`явились.

Державний виконавець у заяві просив проводити судовий розгляд без його участі.

Стягувач причин неявки суду не повідомив.

Представник боржника надав до суду заперечення проти зміни способу і порядку виконання судового рішення, у яких стверджував про відсутність правових підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду у цій справі із зобов`язання провести виплату на стягнення сум пенсії; заяву державного виконавця просив розглядати без його участі.

За змістом частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, з огляду на відсутність перешкод для розгляду заяви державного виконавця, суд розглянув заяву у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною третьою цієї статті визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у цій справі державний виконавець зазначив, що ним вжито всіх заходів з метою виконання судового рішення, однак боржником рішення суду фактично не виконане.

При цьому, оскільки рішенням суду зобов`язано боржника виплатити пенсію ОСОБА_1 без вирішення питання про стягнення суми заборгованості, у державного виконавця відсутні підстави для застосування до боржника заходів примусового стягнення.

Оцінюючи наведені доводи державного виконавця, суд зауважує, що під зміною способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти вжиття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені в рішенні суду порядок та спосіб. Водночас змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, у цій справі позивачем було заявлено вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії, такі вимоги суд задовольнив.

Суд враховує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №440/5876/24 зобов`язано ГУПФ України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.04.2024 №63453/6241 про розмір грошового забезпечення в розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Залученою до матеріалів справи копією розрахунку на доплату пенсії підтверджено, що відповідачем на виконання вимог судового рішення проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, розмір пенсійної виплати склав 121 281,00 грн.

Зазначена заборгованість підлягає виплаті за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідні цілі, оскільки у силу статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Тож суд зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у справі №440/5876/24 пов`язане з бюджетним фінансуванням, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат з виплати заборгованості пенсії позивачу.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 24.07.2023 у справі №420/6671/18.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність обставин, що істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у цій справі.

Суд зазначає, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

До того ж, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання територіального органу Пенсійного фонду України здійснити виплату на стягнення такої виплати призведе до зміни суті ухваленого судом рішення з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Такі висновки щодо правозастосування у спірних відносинах наведені у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справах №№ 21-394а14, 21-475а14, від 25.11.2014 у справі №21-506а14, від 13.01.2015 у справі №21-604а14, від 17.02.2015 у справі №21-622а14 та Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а, від 22.03.2018 у справі №281/3087/14-а, від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а, від 08.05.2018 у справі №266/935/17, від 27.06.2018 у справі №713/1062/17, від 10.07.2018 у справі №490/9519/16-а, від 16.07.2020 у справі №130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15, від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а, від 24.07.2023 у справі №420/6671/18.

За вищевикладених обставин, суд не вбачає можливим задоволення заяви державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №440/5876/24.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 372, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадира Дмитра Григоровича про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.С. Шевяков