Справа № 440/11885/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 жовтня 2024 рокум. ПолтаваСправа №440/11885/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 04.10.2024 надійшов позов ОСОБА_1 , поданий адвокатом Бурлак Маргаритою Володимирівною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з червня 2022 року по лютий 2023 року у повному розмірі;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду загалом у розмірі 81739,64 грн, з яких за червень місяць нараховано грошове забезпечення у розмірі 14484,06 грн (до виплати 14266,79 грн), виплачено 9705,76 грн, за липень місяць нараховано грошове забезпечення у розмірі 14347,23 грн (до виплати 14132,00 грн) з яких виплачено 9605,30 грн, за серпень місяць нараховано грошове забезпечення у розмірі 13243,73 грн (до виплати 13045,08 грн) з яких виплачено 9764,72 грн, за вересень місяць нараховано грошове забезпечення у розмірі 14525,53 грн (до виплати 14307,65 грн) з яких виплачено 9764,72 грн, за жовтень місяць нараховано грошове забезпечення у розмірі 14525,53 грн (до виплати 14307,65 грн) з яких виплачено 9764,72 грн, за листопад місяць нараховано грошове забезпечення у розмірі 14668,53 грн (до виплати 14448,51 грн) з яких виплачено 7226,62 грн, за грудень місяць нараховано у загальній сумі, ураховуючи грошове забезпечення, винагороду 30000,00 грн та винагороду 100000,00 грн, грошові кошти у сумі 114714,56 грн (до виплати 112993,85 грн) з яких виплачено 82729,37 грн, за січень місяць нараховано у загальній сумі, ураховуючи грошове забезпечення, винагороду 30000,00 грн та винагороду 100000,00 грн, грошові кошти у сумі 106891,94 грн (до виплати 105288,57 грн) з яких виплачено 87335,81 грн, за лютий місяць нараховано грошове забезпечення у сумі 20899,73 грн (до виплати 20286,23 грн) з яких виплачено 15439,67 грн.

Згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя установив, що цей спір стосується виплати позивачу грошового забезпечення військовослужбовця за період проходження ним військової служби з червня 2022 року до лютого 2023 року.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі №380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Отож для визначення строку звернення до суду з цим позовом слід врахувати приписи статті 233 КЗпП України.

Такий підхід відповідає висновку Верховного Суду, наведеному у постановах від 03.08.2023 у справі №280/6779/22, від 08.05.2024 у справі №600/4133/22-а, від 20.06.2024 у справі №420/29265/23.

Частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 18.07.2022) було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).".

Тобто до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, від 25.04.2023 у справі №380/15245/22, від 07.09.2023 у справі №620/1201/23, від 20.06.2024 у справі №420/29265/23.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 №1-рп/99, від 13.05.1997 №1-зп, від 05.04.2001 №3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22 (адміністративне провадження №Пз/990/4/22) дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

На необхідність врахування цих висновків звернув увагу Верховний Суд у постановах від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, від 08.05.2024 у справі №600/4133/22-а, від 20.06.2024 у справі №420/29265/23.

Отож до позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати грошового забезпечення за червень та липень 2022 року строк звернення не застосовується.

Водночас до позовних вимог щодо виплати грошового забезпечення за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року слід застосовувати тримісячний строк звернення, визначений статтею 233 КЗпП України у редакції Закону №2352-IX.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 04.10.2024 у справі №200/1643/24 та від 07.10.2024 у справі №500/7802/23.

Долученими до позовної заяви письмовими доказами підтверджено, що позивач з 10.10.2023 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2023 №282).

Листом від 29.11.2023 вих.№9/2/6553 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав представнику позивача, адвокату Бурлак М.В. розрахункові листи щодо нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2022, 2023 роках.

Листом від 29.05.2024 вих.№9/2/1818 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав ОСОБА_1 роз`яснення щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

З урахуванням наведеного слід зауважити, що про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивачу мало бути відомо щонайпізніше після ознайомлення з листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.11.2023 вих.№9/2/6553.

Позивач з позовною заявою звернувся до суду 02.10.2024 (згідно календарного штемпеля пошти), тобто пропустив строк звернення в частині позовних вимог про виплату грошового забезпечення за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві позивач жодним чином не мотивував поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом в частині вищеописаних вимог, а до позову не додав заяву про поновлення згаданого строку із зазначенням поважних причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так само у силу частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог про виплату грошового забезпечення за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, який рахувати з дня, наступного за днем доставки електронного примірника ухвали суду в електронний кабінет представника позивача.

Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі частини другої статті 123, пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя Олександр КУКОБА