Справа № 364/655/24
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/655/24
Провадження № 2-а/364/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 , Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін із особливостями, встановленими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, в селищі Володарка, за адміністративним позовом

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , № тел.: НОМЕР_2 , офіційна електрона адреса та електронний кабінет в ЄСІТС відсутні),

представниця позивача ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтво серії КС № 5273/10, діє на підставі ордера серії АІ № 1694835, поштова адреса: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_4 , e-mail:ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний електронний кабінет в ЄСІТС)

до

Департамента патрульної поліції ( , адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, № тел.: 380 (44) 284-19-75, 380 (44) 254-94-67, електронна адреса: , наявний електронний )

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в:

05.09.2024 до Володарського районного суду Київської області надійшов зазначений адміністративний позов.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначає, що 31.08.2024 поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Киричок Ольгою Василівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2951274 відносно ОСОБА_1 , який о 12 год 02 хв. в селищі Володарка по вул. Коцюбинського, 60, керував ТЗ МТЗ 80, а саме с/г технікою, габарити якої перевищували допустимі, без дозволу узгодженого з НПУ, чим порушив п.п.22.5 ПДР і постанову КМУ - правил перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Не погоджуючись з викладеним у постанові, вказує, що під час розгляду правопорушення не було дотримано ряд визначених чинним законодавством норм, зокрема п.п. 1.10, 2.4.1, 2.4.2 ПДР України, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою КМУ 27.06.2007 № 879. Не було враховано пункт 3 прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу». До постанови не додано жодного доказу на ствердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема доказів проведення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі у пересувному пункті, з використанням сертифікованого обладнання, довідки за результатами проведення габаритно-вагового контролю. Зазначає, що наразі ОСОБА_1 не було порушено правила проїзду великогабаритних ТЗ дорогами, тому оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Вважає, що відповідачем не було дотримано вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, що потягло за собою необґрунтоване притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Представниця позивача вказуючи, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою та посилаючись на ст.ст. 55,124 Конституції України, ст.ст. 287-289, КУпАП, ст. ст. 5, 19, 25, 159-161 КАС України, просить суд:

- скасувати постанову серії ЕНА № 2951274 від 31.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 1321 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510,00 грн, а провадження у справі закрити;

- стягнути з Департамента патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 06.09.2024 справу передано на розгляд головуючій судді Моргун Г.Л.

У порядку визначеному ч. 6 ст.171 КАС України, суддя 09.09.2024 з метою визначення підсудності справи, отримала інформацію з ЄДДР № 775761, зі змісту якої вбачається, що інформації щодо зареєстрованого місця проживання позивача в ЄДДР - відсутня.

09.09.2024 у порядку ч. 3 ст. 171 КАС України було направлено запит до ЦНАПу Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області. 13.09.2024 на адресу суду надійшла відповідь, якою повідомлено, що ОСОБА_3 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

16.09.2024 суддею адміністративний позов прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням, без виклику сторін, із особливостями, встановленими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України на 24.09.2024. Одночасно витребувано від Департаменту патрульної поліції докази на підставі яких винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2951274 від 31.08.2024.

У встановленому законом порядку учасники справи були сповіщені судом про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивач та його представник належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та про розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику учасників, шляхом направлення поштових повідомлень на адресу зареєстрованого місця проживання позивача та представниця позивача у електронному кабінеті в системі ЕСІТС ( а.с. 30,33, 34, 49, 51, 53, 54, 56 ).

03.10.2024 представниця позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та без участі позивача ( а.с.57).

Відповідач про відкриття провадження та про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений в електронному кабінеті ( а.с. 31, 32, 50, 52, 55 ).

У визначений ухвалою про відкриття провадження час, а саме 18.09.2024 представником відповідача в системі «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, у якому представник повністю заперечує проти задоволення позовних вимог ( а.с. 35-45). Одночасно до матеріалів справи представник відповідача долучив записи з бодікамер поліцейських ( записи долучено до матеріалів справи в системі «Електронний Суд» та до матеріалів паперової справи (а.с. 42, 43).

Представник відповідача, не погоджуючись з вимогами позивача та вважаючи викладені твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню зазначає, що 31.08.2024 о 12 год 16 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МТЗ - 80, номерний знак НОМЕР_5 , рухаючись селищем Володарка, вул. Коцюбинського 60, керував сільськогосподарською технікою, а саме транспортним засобом МТЗ 80, габарити якого перевищували допустимі норми та не мав відповідного дозволу, узгодження з органами Національної поліції України, чим було порушено п. 22.5 ПДР, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Представник відповідача зазначає, що підставою для зупинки транспортного засобу стало виявлення можливого порушення позивачем вимог п. 22.5 ПДР. Так, під час несення служби в селищі Володарка, близько 12:00, нарядом патрульної поліції був виявлений транспортний МТЗ - 80, номерний знак НОМЕР_5 , що перевищував візуально встановлені параметри, а саме прилад для обробки та рихлення ґрунту мав ширину більшу ніж сама смуга для руху транспортних засобів. Вважає, що у відповідача було достатньо підстав вважати, що особа могла вчинити адміністративне правопорушення, а отже зупинка транспортного засобу була виконана з дотриманням вимог п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

На ствердження обставин вчинення правопорушення представник відповідача долучив до відзиву запис з бодікамери Motorola VB 400 477979, яка використовувалась поліцейським відповідно до наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки».

Зазначає хронологічний виклад обставин правопорушення та вказує, що позивач зазначив, що керує великогабаритною технікою з відсутнім на це дозволом обережно, не наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху та звертає увагу, що меншої техніки не має. Окрім зазначеного о 11 год 59 хв. поліцейський разом з відповідачем зробили замір конструкції, який склав 3 м 77 см, що перевищує встановлені норми п. 22.5 та 22.7 де вказано, що сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2.6 м повинна бути обладнана розпізнавальним знаком транспортного засобу, а саме спеціальна стрічка зі світлоповертальної плівки з нанесеними під кутом 45 градусів червоними та білими смугами, що чергуються, які б мали в обов`язковому порядку бути розміщеними на транспортному засобі, однак не бути розміщені на транспортному засобі позивача.

Представник відповідача зазначає, що позивач ОСОБА_1 вказував, що його транспортний засіб супроводжувався автомобілем прикриття, чого ідентифікувати не було можливим, оскільки транспортний засіб, що супроводжує великогабаритний вантаж повинен був рухатися позаду, зайнявши крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який повинен був бути обладнаним з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, що є допоміжним засобом інформації та його ідентифікації для інших учасників дорожнього руху, як того вимагає п.22.7 ПДР України, чого не було дотримано.

Під час розгляду справи водій визнав що керує великогабаритним транспортним засобом та повідомив, що не має відповідного дозволу та зазначив, що отримання дозволу є складною процедурою де потрібно витрачати власний час та кошти, при цьому посилається на відеозапис події.

Представник відповідача зазначає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною у повному обсязі. Позивач під час розгляду справи не надав документи , а саме дозвіл на перевезення техніки, що перевищує габаритні розміри. Тому вважає, що твердження позивача, щодо того, що в його діях відсутнє адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

На спростування позовних вимог зазначив, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною у повному обсязі, а твердження позивача, щодо правомірності встановлення габаритних розмірів в місцях габаритновагового контролю не стосується суті вчиненого правопорушення оскільки, останній, в порушення вимог ст. 25 Постанови Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» № 30 від 18.01.2001, не мав при собі та/або не пред`явив на закону вимогу працівників поліції дозволу Національної поліції на проїзд негабаритних транспортних засобів.

Представник відповідача, посилаючись на частину 1 статті 276 КУпАП у відзиві вказує , що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 132-1 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 31.08.2024 вимог п. 22.5, 22.7 ПДР, що виразилось у порушенні правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, відповідач, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн 00 коп. (п`ятсот десять), що в межах санкції цієї статті. Після чого у присутності позивача було винесено постанову, з якою надалі позивача було повідомлено про порядок оскарження постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Представник вказує, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією. Просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення .

Суд, 24.09.2024, ознайомившись з матеріалами справи, з метою дотримання принципу рівності сторін у судовому процесі, задля всебічного, справедливого розгляду справи, задля дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, подовжила процесуальний строк розгляду адміністративної справи. Одночасно продовжив строк визначений ухвалою від 16.09.2024 для надання доказів надіслання відзиву позивачу та його представниці, щонайменше як на три дні з часу отримання цієї ухвали. Було встановлено новий строк для надання відповіді на відзив позивачу та його представниці у п`ять днів з часу отримання відзиву. Судовий розгляд справи відкладено на 08.10.2024, про що повідомлено всіх учасників судового провадження шляхом надсилання ухвали.

08.10.2024 судовий розгляд справи не відбувся та був відкладений на 18.10.2024, у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.

18.10.2024 розгляд справи відбувається відповідно до вимог ст. ст. 19, 257, 286 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак учасники справи в судове засідання не викликались.

Сторони не надіслали заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, матеріалами справи, відзивом, за відсутності відповіді на відзив, дослідивши відеозапис з бодікамер поліцейських, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2024 поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Киричок Ольгою Василівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2951274 відносно ОСОБА_1 , який о 12 год 02 хв. в селищі Володарка по вул. Коцюбинського, 60, керував ТЗ МТЗ80, а саме с/г технікою, габарити якої перевищували допустимі, без дозволу узгодженого з НПУ, чим порушив п.п.22.5 ПДР і постанову КМУ - правил перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн на підставі частини першої статті 132-1 КУпАП ( а.с.10).

Позивач не погоджується з накладеним на нього стягненням та посилаючись на обставини викладені у позовній заяві просить суд скасувати зазначену постанову.

Відповідач не погоджується з позицією позивача та заперечує проти вимог викладених у позовній заяві про що вказує у відзиві долученому до справи ( а.с. 35-45).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступних міркувань.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, працівника Департаменту патрульної поліції України, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КпАП України порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до цієї статті - дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31.08.2024 о 12 год 02 хв. в селищі Володарка по вул. Коцюбинського, 60, керував ТЗ МТЗ 80, а саме с/г технікою, габарити якої перевищували допустимі, без дозволу узгодженого з НПУ, чим порушив п.п.22.5 ПДР і постанову КМУ - правил перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м). За висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м). за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м). фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т). навантаження на одиночну вісь - автобусів, тролейбусів - 11,5 г), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т. строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно із п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 27 Правил встановлено, що супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак «Об`їзд перешкоди з лівого боку», який повинен відповідати вимогам стандартів.

Відповідно до п.3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 31 травня 2022 року №2296-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

Згідно із ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема частини першої частини 1 статті 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 та п.3 ч.1 ст.35 поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Положеннями пункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Приписами частини 1 статті 6 КАС України визначено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовані по справі обставини та зазначене законодавство дає можливість дійти до висновку, що рух транспортного засобу, МТЗ 80, яка перевищує допустимі габарити, по автомобільній дорозі, мало б здійснюватися із супроводом автомобіля прикриття, обладнаним з додержанням вимог стандартів, а також із закріпленими маячками оранжевого кольору, за наявності у водія дозволу на рух таким транспортним засобом, який виданий відповідними органами.

Усупереч зазначеному, транспортний засіб рухався без супроводу автомобіля прикриття, а у водія був відсутній дозвіл на рух таким транспортним засобом, який виданий відповідними органами.

Суд не бере до уваги посилання сторони позивача про необхідність складення документів передбачених «Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, з огляду на те, що вказаний підзаконний акт не застосовується до спірних правовідносин.

Окрім того, суд вважає неспроможним посилання сторони позивача про відсутність у працівників поліції повноважень на здійснення габаритно-вагового контролю без залучення працівників Укртрансінспекції та не місцях габаритно-вагового контролю, без проведення перевірки та замірів. Вказані посилання спростовуються нормами Закону України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Враховуючи надані в розпорядження суду матеріали в справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП об`єктивно підтверджується відеозаписом, який правомірно було покладено відповідачем в основу для винесення оскаржуваної постанови, а відтак підстав для задоволення адміністративного позову не вбачається.

Так, із відеозапису із бодікамер видно, що трактор був зупинений правомірно, так як він рухався без автомобіля супроводу та своїми габаритами займав частину смуги зустрічного руху. Під час спілкування із поліцейським, тракторист повідомив, що у нього відсутній спеціальний дозвіл. Поліцейський здійснив заміри трактора МТЗ 80 та виявив, що його ширина становить 3 метри 77 сантиметрів. Під час проведення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Від позивача не надходила будь яких клопотань чи заперечень, позивач визнав обставини встановлені поліцейським.

Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.132-1 КУпАП. У той же час, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження, строк накладення стягнення не сплив та що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, порушення його прав не знайшло свого підтвердження.

Таким чином, суд вважає, що дії поліцейського відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже в позові необхідно відмовити.

Розподіляючи судові витрати, суд керується статтею 139 КАС України та враховуючи відмову у позові, покладає судові витрати у виді судового збору понесені позивачем, на останнього.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72-77, 90, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Л. Моргун