Справа № 240/7658/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Житомир

справа № 240/7658/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними ненарахування та невиплату Військовою частиною НОМЕР_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткової винагороди в розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткову винагороду в розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 по 31.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військовій частині НОМЕР_1 ), а тому має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року.

Вказує, що у період 01.06.2023 по 31.12.2023 здійснював бойові (спеціальні) завдання, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Однак, за вказаний період виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану відбувалася із порушенням вимог чинного законодавства, адже виплачувалася не в повному обсязі, а саме не в розмірі 30000 грн, в розрахунку на місяць.

Вважаючи, що вказані дії відповідача є такими, що порушують його право на отримання належного грошового забезпечення, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження, надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що позивач зазначає про залучення його до виконання бойових завдань у період з 01.06.2023 по 31.12.2023, однак не надає жодних доказів в обґрунтування цих обставин.

Зазначає, що відповідно до положень абзаців 15-16 пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 (Порядок №260) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується, зокрема, в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Відповідно, виплата позивачу додаткової винагороди (в розмірі 30000 гривень) могла здійснюватися лише за ті місяці, в яких він був включений до бойових розпоряджень відповідача.

Водночас, за місяці, коли позивача не було включено до бойових розпоряджень, та відповідно не було залучено до виконання бойових (спеціальних) завдань, жодних правових підстав для виплати йому додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень не було.

Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 - Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2022 №76, яким солдата ОСОБА_1 з 02 квітня 2024 року зараховано на усі види забезпечення на продовольче забезпечення Військової частини НОМЕР_1 .

На адресу відповідача був скерований адвокатський запит від 15.03.2024 з проханням надати пояснення причин невиплати 57 військовослужбовцям, у тому числі й позивачу у період з червня по грудень 2023 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року та надати довідки про розмір грошового забезпечення, копії бойових розпоряджень, витяги з журналу бойових дій, рапорти командиру підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях та накази про призначення додаткової винагороди.

Вказаний запит направлено на адресу відповідача засобами поштового зв"язку рекомендованим листом.

Доказів відповіді на вказаний запит сторонами до суду надано не було.

Відповідно до довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали суду від 23.04.2024, позивачу у період з червня 2023 року по січень 2024 року нараховано грошове забезпечення у такому розмірі: червень 2023 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 30000,00 грн (додаткова винагорода); липень 2023 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 30000,00 грн (додаткова винагорода); серпень 2023 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 0,00 грн. (додаткова винагорода); вересень 2023 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 0,00 грн (додаткова винагорода); жовтень 2023 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 14903,23 грн (додаткова винагорода); листопад 2023 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 6000,00 грн (додаткова винагорода); грудень 2023 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 30000,00 грн (додаткова винагорода); січень 2024 року 420,00 грн (грошове забезпечення), 14516,13 грн (додаткова винагорода).

Виплати додаткової винагороди було здійснено:

- за червень 2023 року на підставі рапорту від 03.07.2023 та витягу з наказу №1297 від 15.07.2023;

- за вересень 2023 року на підставі рапорту від 07.10.2023 та витягу з наказу №1954 від 17.10.2023;

- за жовтень 2023 року на підставі рапорту від 13.11.2023 та витягу з наказу №2162 від 20.11.2023;

- за листопад 2023 року на підставі рапорту від 09.12.2023 та витягу з наказу №2368 від 21.12.2023;

- за грудень 2023 на підставі рапорту від 08.01.2024 та витягу з наказу №146 від 22.01.2024.

Виплата додаткової винагороди за період червень грудень 2023 року у розмірі, що вказаний у довідці, наданій Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали суду від 23.04.2024, також підтверджується випискою банку по картковому рахунку позивача.

У зв`язку із невиплатою відповідачем за спірний період додаткової грошової винагороди у належному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Приписами ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Згідно з вказаною нормою суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Згідно п. 2, 8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Відповідно до положень абзаців 15-16 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується, зокрема, в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Відповідно до п. 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався та триває на дату розгляду даної справи. Отже, як у спірний період, так і нас час розгляду даної справи на території України діє особливий період.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв постанову №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 №350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793, від 27.09.2022 № 1066, від 08.10.2022 № 1146, від 20.01.2023 № 43, від 09.08.2023 № 836, від 15.09.2023 № 1001, від 07.11.2023 № 1162, від 30.01.2024 № 103, від 12.04.2024 № 419 до вказаної постанови були внесені зміни та доповнення.

Отже, з 24.02.2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000, 00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Крім того, військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що у позовній заяві позивач не зазначає фактів при проходженні ним військової служби у складі Військової частини НОМЕР_1 щодо виконання певних бойових завдань, однак вказує про не отримання ним з червня по грудень 2023 року додаткової щомісячної винагороди в розмірі 30000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Довідкою відповідача, що видана Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали суду від 23.04.2024, підтверджено нарахування позивачу у спірному періоді, а саме з червня 2023 року по грудень 2023 року додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, загалом у розмірі 125419,36 гривень.

При цьому, у серпні та вересні 2023 року додаткова винагорода позивачу не нараховувалася. Як зазначив відповідач, позивача в ці місяці не було включено до бойових розпоряджень, та відповідно не було залучено до виконання бойових (спеціальних) завдань, тому жодних правових підстав для виплати йому додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень не було.

Водночас, про існування інших наказів та віддання позивачу бойових розпоряджень в оскаржуваний період, позивачем не вказано.

Дані щодо нарахування відповідачем додаткової винагороди у спірному періоді також підтверджуються, наданою позивачем випискою АТ КБ «Приватбанк» по його картковому рахунку. При цьому, в позові зазначено, що додаткова винагорода не нараховувалася відповідачем взагалі з червня по грудень 2023 року, що суперечить встановленим у справі обставинам.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій військової частини під час нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оцінюючи правомірність дій та рішень суб"єкта владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 16 жовтня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко