Справа № 300/7354/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

17 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №300/7354/23

адміністративне провадження № К/990/38148/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №300/7354/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині не проведення перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8/1/3579 від 03.07.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виданої у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704), із врахуванням всіх складових грошового забезпечення в тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премії, доплати, підвищення, вислуги);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.04.2019 в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, з урахуванням виплачених сум, на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.07.2023 №8/1/3579 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виданої у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, з урахуванням положень Постанови №704, із врахуванням всіх складових грошового забезпечення в тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премії, доплати, підвищення, вислуги).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 позов задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині не проведення перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.07.2023 №8/1/3579 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виданої у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, з врахуванням положень Постанови №704, із урахуванням всіх складових грошового забезпечення в тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премії, доплати, підвищення, вислуги); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.04.2019 у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, з урахуванням виплачених сум на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.07.2023 № 8/1/3579 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виданої у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, з врахуванням положень Постанови №704, із врахуванням всіх складових грошового забезпечення в тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премії, доплати, підвищення, вислуги).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 01.01.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2019, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив її у касаційному порядку, просив скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийняття касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, в якій подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Спір у цій справі виник через не здійснення компетентним органом перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, з врахуванням положень Постанови №704, із урахуванням всіх складових грошового забезпечення в тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премії, доплати, підвищення, вислуги), а тому з огляду на предмет та коло учасників справи №300/7354/23, вона є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.

Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Проте скаржник не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин; не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної практики застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах.

Аналіз доводів касаційної скарги свідчить про те, що скаржником не наведено обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

У свою чергу, скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Скаржник у касаційній скарзі не визначає, які саме норми матеріального права застосовані судами не правильно або які норми процесуального права було порушено судами, а лише зазначає про незгоду із прийнятими судовими рішеннями у цій справі.

У свою чергу судами враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, Верховного Суду, висловлених у постановах від 06.07.2022 у справі №440/4978/19, від 26.09.2023 у справі № 380/3931/22 стосовно застосування положень статей 43 і 63 Закону №2262-XII, статті 9 Закону №2011-XII, з урахуванням Постанови №704 щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Разом з тим, скаржником не зазначено умов, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких можливе оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що склалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі №300/7354/23, як у справі незначної складності, не оскаржуються у касаційному порядку.

Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які за законом не оскаржуються у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №300/7354/23.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб