Справа № 200/7156/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2024 року Справа №200/7156/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- стягнути за період часу з 25.01.2024 року по 11.10.2024 року з Державного бюджету України три проценти річних у розмірі 13,73 грн та інфляційні втрати у розмірі 38,87 грн, а всього - 53,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про те, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Положеннями частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України від 09.11.2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судом установлено, що дану позовну заяву разом із додатками подано до суду засобами "Електронного кабінету" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Позивачкою у позовній заяві були заявлені позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України за період часу з 25.01.2024 року по 11.10.2024 року 3% річних у розмірі 13,73 грн та інфляційних втрат у розмірі 38,87 грн, а всього - 53,00 грн.

У позовній заяві позивачка, із посиланням на положення пункту 13 частини 2 статті 3 Закону № 3674-VI, вказує, що вона звільнена від сплати судового збору за подання даної позовної заяви до адміністративного суду.

Обґрунтовуючи свої доводи, у тому числі щодо звільнення від сплати судового збору, позивачка вказує, що додатковою постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 року у справі № 200/1710/23 за її адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивачки судовий збір у розмірі 644,16 грн, однак станом на 11.10.2024 року додаткова постанова не була виконана у строк, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Враховуючи дані обставини, позивачка вважає, що оскільки боржником прострочено виконання грошового зобов`язання, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з Державного бюджету України на її користь підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасне виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону № 3674-VI установлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними.

Суд зазначає, що стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості є спеціальним видом відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, про що було неодноразово вказано Великою Палатою Верховного Суду та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19.06.2019 року у справі № 646/14523/15, від 19.06.2019 року № 703/2718/16, від 05.07.2019 року у справі № 905/600/18, від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22 та інших.

Як було вказано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.02.2021 року у справі № 520/17342/18, спори про відшкодування передбачених статтею 625 ЦК України грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

У даному випадку позивачкою заявлені позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на суму судового збору в розмірі 644,16 грн, присудженого до стягнення на користь позивачки згідно з додатковою постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 року у справі № 200/1710/23.

При цьому в прохальній частині позову заявлені позивачкою вимоги про стягнення на її користь 3% річних та інфляційних втрат не визначені, власне, як відшкодування шкоди.

Водночас, суд зауважує, що між сторонами у цій справі не виникало будь-якого спору щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача (Державної казначейської служби України), на підставі чого позивачкою заявлено вимоги про відшкодування шкоди, завданої такою бездіяльністю (відповідного судового рішення позивачкою до суду не надано).

Отже, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України не є у даному разі вимогами про відшкодування шкоди, тож на такі вимоги не розповсюджується дія пункту 13 частини 2 статті 3 Закону № 3674-VI.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.08.2020 року у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Вказані висновки викладено, зокрема, й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.04.2023 року у справі № 300/3800/22.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) пенсія включається в поняття "майно" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Концепція "майна" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном". Отже, при з`ясуванні змісту поняття "майно" недостатньо керуватися національним законодавством держав-учасниць Конвенції.

Суд зауважує, що позовні вимоги мають певну грошову оцінку, яка визначена самою позивачкою, - 53,00 грн (сума 3% річних та інфляційних втрат).

Отже, заявлені позивачкою вимоги мають майновий характер, оскільки містять вимогу про стягнення конкретної суми грошових коштів - 53,00 грн (майнова вимога про захист права, об`єктом якого є благо, що підлягає грошовій оцінці).

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні з цим позовом в електронному вигляді до адміністративного суду за одну майнову вимогу, з огляду на зміст частин 2, 3 статті 4 Закону № 3674-VI, становить:

(3028,00 грн х 0,4) х 0,8 = 968,96 грн.

Проте документа про сплату судового збору позивачкою до позовної заяви не додано.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з цим суд зазначає, що позивачці необхідно усунути недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду:

- оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн за подання позову за реквізитами: рахунок UA4005658, отримувач Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: 101; ______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку в паспорті); Судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), із зазначенням номеру справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позов без руху та надати позивачці строк у 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 248, 256 КАС України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних - залишити без руху.

Встановити позивачці строк для усунення недоліків даної позовної заяви - 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом надання суду:

- оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн за подання позову за реквізитами: рахунок UA4005658, отримувач Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: 101; ______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку в паспорті); Судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), із зазначенням номеру справи.

Ухвала складена і підписана 16 жовтня 2024 року, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.І. Бабіч