Справа № 480/8579/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
18 жовтня 2024 року Справа № 480/8579/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і просить:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 при обчисленні ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 30.12.2022 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 30.12.2022 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України від 15.12.2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України від 02.12.2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 було залишено дану позовну заяву без руху в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 по 30.12.2022, оскільки позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даними позовними вимогами.
При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з вище зазначеними позовними вимогами та доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем/представником позивача, суду надано не було.
В даній ухвалі судом було зазначено, що позивачу/представнику позивача необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою в частині вище зазначених позовних вимог, у якій зазначити поважні причини пропуску такого строку та докази поважності причин пропуску такого строку.
На виконання зазначеної ухвали, представником позивача через систему "Електронний суд" було надано суду заяву, в якій просить поновити строк на звернення до суду та відкрити провадження у справі.
Заява обгрунтовується тим, що з посиланням на ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, зазначено, що позивач з 12.07.2019 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.12.2022 № Ю20-ОС переведений до нового місця військової служби та виключений зі списків особового складу.
Зазначив, що відповідач відповідно до положень статті 116 КЗПП України, зобов`язаний був здійснити остаточний розрахунок з позивачем до дня звільнення (виключенні зі списків частини) позивача тобто до 30.12.2022. та письмово повідомити позивача про суми, нараховані та виплачені Позивачу при звільненні (виключенні зі списків частини), із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні).
Про складові грошового забезпечення, яке нараховувалось та виплачувалось позивачу відповідач повідомив лише у вересні 2024 року у відповідь на адвокатський запит представника позивача.
Таким чином, причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою повинні бути підтвердженні шляхом подання відповідних письмових доказів.
Проте позивачем/представником позивача не було надано суду доказів факту подальшого проходження служби позивачем після звільнення з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України наказом від 30.12.2022 № Ю20-ОС.
Щодо посилання представника позивача на ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116), суд зазначає наступне.
В даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо перерахунку та доплати грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питан, які отримував, на його думку, у зменшеному розмірі, під час проходження служби, а не сум, які підлягали йому виплаті під час звільнення з військової служби.
Отже фактично позивачем/представником позивача належним чином не обгрунтовано причини пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою та не було надано суду відповідні докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Згідно з ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
За приписами ч. 6 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
Враховуючи викладене, для забезпечення права позивача на доступ до суду, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначає, що позивачу/представнику позивача необхідно надати суду докази поважності причин пропуску позивачем такого строку.
Керуючись ст. 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
1. Продовжити позивачу/представнику позивача строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.
2. Встановити позивачу/представнику позивача п`ятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків, попередивши, що у разі невиконання вимог відповідно до ухвали від 07.10.2024 та від 18.10.2024, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачеві протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя Н.В. Савицька