Справа № 400/3288/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3288/24

Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.,

повний текст судового рішення

складено 14.06.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №400/3288/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 13.03.2024 №12

У С Т А Н О В И В:

09.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 13.03.2024 №12.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що спірний акт індивідуальної дії базується на недостовірних висновках, які не відповідають ні реальним обставинам, ні документам, які долучені до скарги, а також подано ОСОБА_1 під час розгляду дисциплінарної справи. Також, вказане рішення базується на дослідженні обставин, що мали місце до отримання ОСОБА_1 спеціального статусу адвоката, що виключає можливість застосування дисциплінарної відповідальності як до адвоката. До того ж, відповідачем не враховано та відповідно не застосовано строк, встановлений законодавством для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Крім того, на думку позивачки, засідання кваліфікаційно-дисциплінарної комісії було неправомочним, адже на ньому не було достатньої кількості членів.

Не погодившись із заявленими позивачем позовними вимогами Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Миколаївської області до суду першої інстанції подано відзив, у якому зазначено, що правомочність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії за своєю правовою природою є дискреційними повноваженнями, під якими розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення. Отже, правову оцінку рішенню дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії суд надає виключно в контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись, при цьому, у надану нею юридичну оцінку доказам, які зібрано в ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності. Як вказує відповідач, з огляду на вчинення адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, притягнення її до дисциплінарної відповідальності є цілком правомірним. Крім того, на думку суб`єкта владних повноважень, засідання дисциплінарної палати проведено у повній відповідності з регламентом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №400/3288/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції вказав, що позивачкою не подано доказів на підтвердження спростування висновків, викладених в оскаржуваному рішенні відповідача від 13.03.2024 №12. Також, окружний адміністративний суд відхилив доводи ОСОБА_1 щодо наявності процедурних порушень під час проведення засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 , з посиланням на викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.02.2020 у справі №П/9901/871/18 правовий висновок, вказує, що за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості рішень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів. На думку скаржниці, суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору. Натомість, суд першої інстанції означеного зроблено не було, чим фактично позбавлено права на судовий захист. Як стверджує ОСОБА_1 , за дії, які вчинено до отримання статусу адвоката, вона не може притягуватись до дисциплінарної відповідальності за Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Скаржниця вказує, що спірне рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 13.03.2024 №12 належним чином не обґрунтоване. У досліджуваних правовідносинах жодного конфлікту інтересів немає. До того ж, позивачка акцентує увагу на порушенні строків притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а також недотримання процедури проведення засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивачки задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, апеляційним судом з`ясовано, що 09.10.2023 ОСОБА_3 до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області скеровано скаргу щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

За насідком розгляду такої скарги Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області 13.03.2024 прийнято рішення від 13.03.2024 №12 щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.3 ч.2 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на один рік.

Не погодившись із вказаним індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень позивачка звернулась до адміністративного суду з даним позовом.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (пункт 2 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності (пункт 8 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги.

У силу положень пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правничої допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів;

Згідно із підпунктами 4, 6 та 7 частини першої статті 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату, адвокатському бюро або адвокатському об`єднанню забороняється укладати договір про надання правничої допомоги у разі конфлікту інтересів.

Адвокату забороняється укладати договір про надання правничої допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, у разі, якщо:

- виконання договору про надання правничої допомоги може призвести до розголошення адвокатської таємниці;

- виконання договору може суперечити інтересам адвоката, членів його сім`ї або близьких родичів, адвокатського бюро або адвокатського об`єднання, засновником (учасником) якого він є, професійним обов`язкам адвоката, а також у разі наявності інших обставин, що можуть призвести до конфлікту інтересів;

- адвокат надає правничу допомогу іншій особі, інтереси якої можуть суперечити інтересам особи, яка звернулася щодо укладення договору про надання правничої допомоги.

Статтею 9 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, перебачено, що під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності. Адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм професійну правничу (правову) допомогу. У разі отримання адвокатом конфіденційної інформації від клієнта, якому він надавав професійну правничу (правову) допомогу, пов`язаної з інтересами нового клієнта при наданні правничої допомоги, адвокат зобов`язаний отримати письмове погодження клієнтів, між якими виник конфлікт інтересів. Адвокат без письмового погодження з клієнтом, щодо якого виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта чи надавати йому професійну правничу (правову) допомогу, якщо інтереси клієнта суперечать власним інтересам адвоката. За відсутності письмового погодження клієнта, в разі виникнення конфлікту інтересів в процесі реалізації адвокатом договору, такий договір має бути розірваний з дотриманням умов, визначених цими Правилами.

Окрім того, за приписами статті 21 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, адвокат може виступати посередником між клієнтами за умови, якщо: між інтересами клієнтів немає конфлікту, або за наявності письмової згоди обох (всіх) клієнтів, інтереси яких представляє адвокат та які є суперечливими; адвокат пояснить кожному з клієнтів сутність відносин посередництва і отримає згоду кожного з клієнтів на їх одночасне представництво; адвокат має достатні підстави вважати, що він зможе зберегти об`єктивність при одночасному представництві інтересів клієнтів і по відношенню до кожного з них виконати свої професійні обов`язки відповідно до закону і вимог Правил.

Колегія суддів вказує, що дотримання правил адвокатської етики та невідкладне повідомлення про виникнення конфлікту інтересів є імперативними нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для адвокатів України, а нормами Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, які є обов`язковими для виконання адвокатами України, установлено обов`язкову письмову форму погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів або інтереси яких вірогідно можуть стати суперечливими. Встановлено також неможливість представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів без такої письмової їх згоди, тощо.

Як установлено судом апеляційної інстанції, притягуючи адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області установлено такі обставини.

Згідно фактичних обставин справи, у 2010 році ОСОБА_1 здійснювала фінансово-господарську діяльність як фізична особа-підприємець у сфері надання послуг юридичного обслуговування.

01.04.2010 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 укладеного договір №С-10-11 на здійснення юридичного обслуговування.

У цей період ОСОБА_3 в якості повіреного громадянина Королівства Саудівської ОСОБА_4 розглядала варіанти інвестицій. За порадою ОСОБА_1 та за її безпосередньою участю, ОСОБА_3 погодилась із запропонованою схемою інвестиції та її забезпеченням - укладання договори позики із ОСОБА_5 - учасником товариства з обмеженою відповідальність Агенства «МЕДІУС-ПЛЮС». В той же час, товариство з обмеженою відповідальність Агенство «МЕДІУС-ПЛЮС» для забезпечення виконання грошового зобов`язання надає в іпотеку нерухоме майно.

07.05.2010 між громадянином Королівства Саудівської ОСОБА_4 , від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 укладено договір позики (посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за реєстровим №1650).

Згідно з п.10 названого договору позики, забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню позики за цим договором був договір іпотеки, згідно якого у іпотеку передавався комплекс, база відпочинку «Алые паруса», яка розташована за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н., с. Коблево, пр-т Курортний, 51, що на праві власності належав товариству з обмеженою відповідальність Агенства «МЕДІУС-ПЛЮС».

07.05.2010 між ОСОБА_6 , від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_3 , та ТОВ Агентство «МЕДІУС-ПЛЮС» в особі ОСОБА_5 , яка діяла на підставі Статуту та Протоколу №1 Загальних зборів засновників ТОВ Агентство «МЕДІУС- ПЛЮС» від 28.04.2001, укладено договір іпотеки (посвідчений приватним нотаріусом Ягужинською К.Т. за реєстровим №1651).

На момент укладання іпотечного договору у 2010 році, всі засновники ТОВ Агентство «МЕДІУС-ПЛЮС»: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вирішили на загальних зборах від 05.05.2010 (протокол №2/10) передати в іпотеку в забезпечення договору позики ОСОБА_5 все нерухоме майно, а саме: базу відпочинку «Алые паруса», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім договору №С-10-11 від 01.04.2010 та листа про його розірвання від 08.10.2011 взаємовідносини сторін у період укладання договору позики та договору іпотеки підтверджуються актами виконаних робіт із вказівкою про отриману оплату від 30.04.2010, від 31.05.2010, від 05.07.2010.

Надалі умови укладених договорів не виконувались, і для захисту прав та інтересів громадянина Королівства Саудівської ОСОБА_4 , від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_3 , остання була вимушена звертатися до суду. При цьому, представництво інтересів відповідачів по справам здійснювала ОСОБА_1 , яка набула статусу адвоката та отримала свідоцтво на право зайняття адвокатської діяльності № 001253 від 03.11.2017.

У грудні 2012 року, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_5 своїх зобов`язань перед ОСОБА_6 на підставі договору позики та додаткових угод №1 та №2, ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_3 , звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_5 та ТОВ Агентство «МЕДІУС- ПЛЮС» про стягнення коштів за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 25.04.2014 позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ТОВ Агентство «МЕДІУС-ГІЛЮС» було задоволено частково.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_5 суму боргу у розмірі 8527968грн., з якої основний борг складає 8279582грн. та 248387грн. 46коп. - 3% річних.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно, комплекс - базу відпочинку «Алые паруса», який розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблево, пр-т Курортний, 51, що належить ТОВ Агентство «МЕДІУС-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, обладнання і інвентаря від 28.04.2001, укладеного між ВАТ НПКК «Алые паруса» та ТОВ Агентство «МЕДІУС-ПЛЮС», зареєстрованого 09.07.2001 Миколаївським ММБТІ в реєстрову книгу №25 за реєстровим №58, реєстраційне посвідчення від 09.07.2001, для погашення заборгованості перед ОСОБА_6 в сумі 8527968грн., шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 04.06.2014, рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 25.04.2014 у справі № 1403/1806/12 залишено без змін.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 25.04.2014 у справі №1403/1806/12 було ухвалене щодо ТОВ Агентство «МЕДІУС-ПЛЮС» (відповідача у справі), який з 2012 року вже фактично не був власником предмета іпотеки, окрім земельної ділянки загальною площею 0,135 га, кадастровий №:12:045:0018, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишалась після поділу земельної ділянки 1,3 га.

На час прийняття рішення у справі № 1403/1806/12 власником предмета іпотеки вже був ОСОБА_7 (учасник ТОВ Агентство «МЕДІУС-ПЛЮС»).

25.12.2014 Березанським районним судом Миколаївської області відкрито провадження по справі № 469/1568/14-ц за позовом ОСОБА_6 до Березанської районної державної адміністрації, Коблівської сільської ради, Реєстраційної служби Березанського районного управління юстиції Миколаївської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіус-Плюс» та ОСОБА_7 про визнання недійсними свідоцтв про право власності, договору купівлі-продажу, договору оренди земельної ділянки. Судовий процес триває до цього часу, справу - не вирішено.

З 11.02.2015 в справу № 469/1568/14-ц вступає ОСОБА_1 в якості представника відповідача - ОСОБА_7 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 06.06.2014.

Отже, ОСОБА_1 з 11.02.2015 представляла інтереси ОСОБА_7 , інтереси якого є взаємно суперечливими з інтересами ОСОБА_3 (позивач та відповідач у справі №469/1568/14-ц).

18.07.2017 провадження у справі №469/1568/14-ц було зупинено у зв`язку із смертю відповідача - ОСОБА_7 . Згідно актового запису про смерть № 127 від 14.06.2017, виданого Южненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, відповідач ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 29.05.2018 до участі в справі № 469/1568/14-ц було залучено спадкоємців померлого відповідача ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_8 (учасник ТОВ Агентство «МЕДІУС-ПЛЮС») та ОСОБА_9 .

Нагадуємо, що вже 03.11.2017 Радою адвокатів Миколаївської області ОСОБА_18 було видано Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19.10.2018 в якості адвоката відповідача - ОСОБА_8 продовжила представляти інтереси клієнта в супереч з інтересами ОСОБА_3 .

27.11.2020 громадянин Королівства Саудівської ОСОБА_4 , від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_3 , звернувся з позовом до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання права вимоги та іпотекодержателя. Підставою позову вказані всі вищезазначені обставини. Березанським районним судом Миколаївської області на даний час розглядається справа № 469/1011/20, в якій інтереси відповідача ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, представляє адвокат ОСОБА_1, що підтверджується інформацією з сайту «Судова влада України».

Усі грошові кошти за договором позики ОСОБА_3 особисто отримувала від ОСОБА_1 або від її чоловіка в її офісі по АДРЕСА_2 .

Вказані обставини також підтверджуються роздруківками з сайту Єдиний державний реєстр судових рішень України по справам № 6/211/08, 9/258/08, 6/249/08, 9/268/08, 22ц- 1568/2009, які додаються.

Також, в матеріалах справи №469/1568/14-ц (т.ІІІ а.с.129) міститься Протокол № 1 загальних зборів засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю Агентство «Медіус-плюс» від 14.04.2009, де ОСОБА_1 зазначена в якості представника ТОВ Агентство «Медіус-плюс» (голова зборів) з наступним порядком денним:

1) про вихід зі складу учасників (засновників) ТОВ Агентство «Медіус-плюс» ОСОБА_10 на підставі судового рішення (від 18.0.2005, та від 29.12.2008);

2) про розподіл часток у статутному капіталі товариства (частка ОСОБА_5 стає 100 %);

3) про затвердження нової редакції статуту товариства та реєстрацію нової редакції статуту ТОВ Агентство «Медіус-плюс»;

4) про призначення директора товариства (знов призначено ОСОБА_5 );

Додається копія опису документів у справі та копія протоколу № 1 загальних зборів засновників (учасників) товариства з обмеженою відповідальністю Агентство «Медіус-плюс» від 14.04.2009.

Адвокат ОСОБА_1 представляла інтереси осіб, які виступали відповідачами у цивільних спорах ініційованих ОСОБА_11 , при цьому договір № С-10-11 на здійснення юридичного обслуговування між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не припинив свою чинність в силу п.п.6.1 та 6.2. Згідно вказаних умов договору № С-10-11 на здійснення юридичного обслуговування, він діє до моменту його розірвання. Договір може бути розірваний за згодою сторін і з моменту отримання письмової згоди однієї сторони на письмову пропозицію про розторгнення іншої сторони. ОСОБА_11 отримала від ОСОБА_1 письмову пропозицію про розторгнення договору з 10.10.2011. Але, ОСОБА_11 не надавала їй своєї письмової згоди. Отже, умови договору № С-10-11 на здійснення юридичного обслуговування щодо строку дії договору свідчать про те, що вказаний договір продовжує свою дію.

Також, в грудні 2011 року ОСОБА_1 приймала участь в переговорах з ОСОБА_5 щодо погашення заборгованості та внесення змін до договору іпотеки та позики з врахуванням заборгованості, тобто після її письмового повідомлення про припинення дії договору з 10.10.2011. Вказана обставина підтверджується поясненнями приватного нотаріуса Ягужинської К.Т.

У підтвердження того, що адвокат ОСОБА_1 продовжує представляти інтереси відповідача ОСОБА_8 у справі № 469/1011/20, надано копію нотаріально посвідченої довіреності від 16.11.2021.

З урахуванням наведеного, Дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області з`ясовано, що допущені адвокатом порушення норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики, підривають авторитет адвокатури України порушують один з основних принципів адвокатської діяльності - принцип уникнення конфлікту інтересів в суд апеляційної інстанції з цим погоджується.

Виходячи із приписів Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України (частина 2 статті 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

В контексті наведеного колегія суддів уважає за доцільне відмітити, що критерії «грубого» порушення Правил адвокатської етики не визначені на нормативно-правовому рівні, а тому визначення «грубості» дисциплінарного правопорушення, а також обрання суворості дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною при дослідженні подібних правовідносин у постанові від 26.01.2023 у справі №420/5597/19.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

Тому, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, в межах розгляду цієї справи суд може надати правову оцінку рішенню Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.

Правовий висновок щодо вказаного викладений Верховним Судом у постанові від 25.06.2018 у справі №810/1972/17 та неодноразово підтримувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.06.2020 у справі №813/2639/18, від 14.12.2020 у справі №821/1030/17, від 30.09.2021 у справі №440/1376/19, від 12.10.2021 у справі №820/4155/18 і у справі №820/4158/18, від 23.12.2021 у справі №826/13972/18, від 10.11.2022 у справі №826/14291/17, від 19.10.2023 у справі №280/1396/22 тощо, а тому така позиція суду касаційної інстанції є сталою та, з урахуванням приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховується апеляційним адміністративним судом під час розгляду даної справи.

У контексті встановлених обставин справи, характеру спірних правовідносин та наведеної правової позиції Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що адміністративний суд, крізь призму вимог статті 2 КАС України, може оцінити повноту дослідження та врахування відповідною Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури усіх фактів та обставин, які з`ясовувалися такою Комісією щодо діянь адвоката у контексті дотримання процедури, не втручаючись при цьому у дискреційні повноваження стосовно визначення «грубості» дисциплінарного правопорушення, обрання суворості дисциплінарного стягнення і наданої юридичної оцінки доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.

За наслідком оцінки повноти дослідження та врахування Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, у контексті дотримання процедури, усіх фактів та обставин щодо діянь адвоката ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийнятий суб`єктом владних повноважень та оскаржуваний позивачкою в даній справі індивідуальний акт є цілком правомірним та обґрунтованим.

Апеляційний адміністративний суд відмічає, що Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області в оскаржуваному рішенні від 13.03.2024 №12 обставини викладено послідовно, а висновки зроблено в логічному взаємозв`язку із законодавчими приписами.

Означене спростовує сумнів скаржниці стосовно того, що наведені суб`єктом владних повноважень в спірному індивідуальному акті висновки щодо обстави справи є довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж помилковими відносно фактів.

Відхиляються колегією суддів також доводи позивачки про позбавлення її права на судовий захист, оскільки їй забезпечено доступ до правосуддя, шляхом розгляду справи по суті заявлених позовних вимог в суді першої інстанції та її перегляді в апеляційному порядку в суді апеляційної інстанції.

Натомість, у досліджуваних правовідносинах адвокатом ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок (не дотримано принципу конфлікту інтересів) за який передбачено дисциплінарну відповідальність, у зв`язку з чим у задоволенні її позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів відмічає, що прийняття адміністративним судом негативного для позивачки рішення у жодному разі не свідчить про позбавлення її права на судовий захист, а вказує про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Також, не є юридично спроможними, в контексті вирішення даного спору, твердження скаржниці стосовно того, що ОСОБА_12 не можу бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності за дії вчиненні до набуття статусу адвоката, адже означене жодним чином не нівелює у досліджуваній ситуації наявності конфлікту інтересів, який полягає у здійсненні позивачкою в статусі фізичної особи-підприємця представництва в суді інтересів однієї сторони, а після набуття статусу адвоката - інтересів опонента.

Наведені обставини в адвокатській діяльності є неприпустимими, оскілки здобуті в процесі такого представництва відомості підприємець, у подальшому, може використовувати з вигодою для іншої сторони у якості адвоката.

Тому, згідно до фактичних обставин справи, цілком виправдано до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 притягнуто в статусі адвоката.

Відносно строку притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності суд апеляційної інстанції вказує, що досліджувані у даній справі правовідносини є триваючими, т.я. позивачка і наразі продовжує представляти інтереси опонента по відношенню до особи, інтереси якої вона представляла в статусі фізичної особи-підприємця.

З урахуванням вказаного колегія суддів уважає необґрунтованими доводи позивачки стосовно закінчення строку для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Не є юридично спроможними посилання скаржниці на порушення порядку проведення засідання Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, з огляду на таке.

Відповідно до ч.6 ст.50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» засідання кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини членів її палат. Засідання палати вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її членів.

Згідно із п.п.7.1.1 п.7.1 Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, затвердженого рішення Ради адвокатів України від 17.12.2013 № 268, засідання дисциплінарної палати КДКА регіону може проводитися дистанційно: онлайн (в режимі реального часу при підключенні до Інтернету) за допомогою програм, відеоконференцзв`язку та інших засобів комунікації. Рішення про проведення дистанційного засідання дисциплінарної палати КДКА регіону приймається Головою дисциплінарної палати КДКА регіону, а у разі його відсутності - Заступником голови дисциплінарної палати КДКА регіону.

Як убачається з розпорядження №1 від 04.05.2023 «про поновлення засідань дисциплінарної палати КДКА Миколаївської області та проведення дистанційно: онлайн (в режимі реального часу при підключенні до Інтернету) за допомогою програм, відеоконференцзв`язку та інших засобів комунікації, відповідно до підпункту 7.1.1 Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону», у зв`язку з тим, що в країні введено воєнний стан, в місті Миколаєві, де знаходиться КДКА Миколаївської області, постійно лунають тривоги та в приміщенні де проводиться засідання ДП КДКА відсутнє бомбосховище, засідання Дисциплінарної палати КДКА проводилось дистанційно: онлайн (в режимі реального часу при підключенні до Інтернету) за допомогою програм, відеоконференцзв`язку та інших засобів комунікації.

Як стверджує позивачка, на такому засіданні були присутні лише голова палати КДКА ОСОБА_19, секретар ОСОБА_24, член палати ОСОБА_20, а також голова КДКА ОСОБА_21 Решта членів Дисциплінарної палати - ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не були присутні у приміщенні КДКА.

З даного приводу колегія суддів вказує, що відсутність в приміщенні КДКА таких членів Дисциплінарної палати як ОСОБА_22, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не свідить про те, що вони не приймали участі в засіданні Дисциплінарної палати КДКА дистанційно: онлайн (в режимі реального часу при підключенні до Інтернету) за допомогою програм, відеоконференцзв`язку та інших засобів комунікації.

Наведене спростовує жодним чином документально не підтвердженні сумніви скаржниці стосовно того, що засідання Дисциплінарної палати КДКА було неправомочним.

Установлені під час розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені судом апеляційної інстанції висновки у повному обсязі спростовують наведені позивачкою в апеляційній скарзі доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим, а викладені позивачкою в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні рішення в оскаржуваній частині судом першої інстанції було дотримано усіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у справі №400/3288/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 13.03.2024 №12 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький А.В. Крусян