Справа № 300/2111/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2111/24 пров. № А/857/17714/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі № 300/2111/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

місце ухвалення судового рішення м.Івано-Франківськ
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїЧуприна О.В.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8/1/6995 від 30.11.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8/1/6995 від 30.11.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням 90% підвищення пенсії за вислугу років, а також з урахуванням:

- рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 по справі №300/5951/23, яке ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 залишено без змін, та орган пенсійного забезпечення зобов`язано виплатити з 01.07.2021 доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб";

- рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 по справі №300/6031/23, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 залишено без змін, та орган пенсійного забезпечення зобов`язано з 01.03.2023 здійснити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених платежів.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі № 300/2111/24 задоволено частково адміністративний позов.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку його пенсії на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №8/1/6995 від 30.11.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 №8/1/6995 від 30.11.2023, про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у позові позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідач, застосовуючи обмеження виплати пенсії максимальним розміром, а також зменшення відсоткового значення пенсії, постійно порушує його права, що в подальшому призводить до відстоювання своїх прав у суді. Вважає, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8/1/6995 від 30.11.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням 90% підвищення пенсії за вислугу років.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача виник обов`язок проведення з 01.02.2023 перерахунку пенсії позивача у зв`язку з отриманням від уповноваженого органу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у зв`язку з чим порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання здійснити перерахунок на підставі оновленої довідки, з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити з 01.02.2023 перерахунок без обмеження її розміру та в розмірі 90% сум грошового забезпечення для обчислення пенсії вказаних в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №8/1/6995 від 30.11.2023, то суд вважав такі передчасними і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки заявлені на майбутнє.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з лютого 2007 року отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно подання про призначення пенсії від 22.02.2007 за №ХД-19003 і заяви про призначення пенсії від 05.01.2007.

Із розрахунку 90 відсотків суми грошового забезпечення пенсія позивачу за вислугу років виплачувалася до 31.12.2017, що підтверджено протоколом (розпорядженням) за пенсійною справою № (Міноборони) від 27.02.2007 (а.с.32).

Керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103, постанова Уряду України №103), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в 2018 року позивачу за період з 01.01.2018, проведено перерахунок пенсії із розрахунку 70% грошового забезпечення, свідченням чого є протокол (розпорядження) перерахунку за пенсійною справою № (Міноборони) від 01.01.2018 (зворотній бік а.с.37).

На підставі поданих до відповідача документів, заяви від 28.09.2018, позивачу з 01.12.2018 призначено пенсію "по інвалідності" у розмірі 80% (2 група інвалідності), у зв`язку з чим Управлінням з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії із 80% грошового забезпечення, вказане підтверджує протокол за пенсійною справою № (Міноборони) від 01.12.2018 (а.с.39).

Як свідчить атестат про зняття з обліку №409 ("перехід на інший вид пенсії") позивач з 01.12.2018 перейшов із пенсії за вислугою років на пенсію по інвалідності (зворотній бік а.с.38).

В подальшому рішенням, Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі №300/136/19, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати відповідно до постанови Уряду України №103 та виплатити ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року пенсію у розмірі 90% суми грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум (а.с.40).

На виконання вказаного рішення відповідач з 01.06.2019 провів перерахунок пенсії позивача, застосувавши 90% грошового забезпечення, загальний перерахований розмір якої разом із підвищеннями/надбавками склав 16 615,28 гривень, виплата пенсії проводилась в розмірі 12 369,98 гривень (зворотній бік а.с.39).

Надалі, орган пенсійного фонду на виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі №300/1746/19 (зворотній бік а.с.40), від 28.07.2020 у справі №300/2595/19 (а.с.42), від 18.02.2021 у справі №300/3681/20 (а.с.43), від 11.11.2021 у справі №300/5015/21 (зворотній бік а.с.44), від 14.11.2022 у справі №300/3974/22 (а.с.46), від 10.10.2023 у справі №300/6031/23 (а.с.51), від 27.11.2023 у справі №300/7516/23 (а.с.47) і від 14.12.2023 у справі №300/5951/23 (а.с.48) проводив відповідні перерахунки пенсії ОСОБА_1 , що засвідчують протоколи за пенсійною справою №-Міноборони.

Зокрема, предметом судового розгляду у справах №300/3681/20, №300/3974/22, №300/6031/23 були протиправні дії органу пенсійного фонду щодо виплати пенсії з обмеженням її максимальним розміром, а у справах за №300/136/19, №300/5015/21 дії відповідача щодо перерахунку основного розміру пенсії з відсоткового значення грошового забезпечення 80% замість 90%.

Як свідчать протоколи за пенсійною справою №-Міноборони від 01.03.2024, відповідач також здійснював перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024 на підставі постанов про індексацію пенсій Кабінету Міністрів України за №118 від 16.02.2022, за №168 від 24.02.2023 та за №185 від 23.02.2024 (а.с.50).

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №300/7516/23, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного оскарження 05.02.2024, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розмір грошового забезпечення №8/1/1352 від 27.03.2023, про розмір грошового забезпечення, з урахуванням фактично виплачених сум.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснило, на виконання рішення у справі №300/7516/23 перерахунок пенсії позивача на підставі довідки №8/1/1352 від 27.03.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 в загальному розмірі 33 462,00 гривень, що засвідчує протокол про перерахунок пенсії по інвалідності №-Міноборони від 21.02.2024 (а.с.47).

Надалі, рішенням суду від 14.12.2023 у справі №300/5951/23 (зворотній бік а.с.48, а.с.49), яке набрало законної сили 19.02.2024, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 від 14.07.2021 (https://reestr.court.gov.ua/Review/115682010).

Як свідчить протокол за пенсійною справою позивача за №-Міноборони від 28.02.2024, відповідачем нараховано ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №300/5951/23 із грошового забезпечення станом на 01.01.2021 (33 462,00 гривень), пенсію в загальному розмірі 44 967,43 гривні (в тому числі: індексацію за 2022 рік 4 684,68 гривень, індексацію за 2023 рік 1 500,00 гривень та індексацію за 2024 рік 1 500,00 гривень, та щомісячну доплату до пенсії в сумі 2 000,00 гривень), однак виплату здійснено в сумі 35 118,35 гривень, із обмеженням максимального розміру пенсії (а.с.48).

Також, судом встановлено, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду в 2024 році за позовом ОСОБА_1 перебувала справа за №300/6031/23. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023, яке 12.03.2024 набрало законної сили, позов задоволено повністю:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування з 01.03.2023 обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 та проведення її виплати без урахування підвищення пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 за №168;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.03.2023 виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 за №168, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених платежів (https://reestr.court.gov.ua/Review/114055732).

Отже, згідно протоколу про перерахунок пенсії позивача від 20.03.2024, який міститься в матеріалах пенсійної справи №-Міноборони, основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2024 становить 90% грошового забезпечення, в розмірі 33 462,00 гривень (станом на 01.01.2021), в результаті якого загальний розмір пенсії склав 49 735,46 гривні, в тому числі індексація 2022 рік 5 270,26 гривень, індексація 2023 рік 1 500,00 гривень, індексація 2024 рік - 1 500,00 гривень, та щомісячна доплата 2 000,00 гривень нарахована відповідно до Постанови №713, фактична виплата проведена, із обмеженням максимального розміру пенсії в сумі 46 034,76 гривні (а.с.51).

В подальшому на виконання рішення від 06.09.2023 у справі №300/4182/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 видав довідку №8/1/6995 від 30.11.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 01.01.2023. Як свідчать дані примітки такої довідки остання складена враховуючи дані особової-пенсійної справи за №ХД21478 та рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі №300/4182/23 (а.с.8).

Відомості у довідці №8/1/6995 внесені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 за посадою "начальник предметно-методичної групи (тактичної і загальновогневої підготовки) ст. викладач кафедри в/п", яку ОСОБА_1 займав на день звільнення зі служби (25.12.2006), за змістом якої грошове забезпечення в загальному становить 41 496,00 гривень та складається з:

1. посадового окладу 11 810,00 гривень,

2. окладу за військове звання (підполковник) 2 150,00 гривень,

3. надбавка за вислугу років 50% (ОВЗ+ПО) 6 980,00 гривень;

4. додаткові види грошового забезпечення, в тому числі:

- надбавка за таємність 10% 775,00 гривень;

- надбавка за особливості проходження служби 65% (ОВЗ+ПО+% вислуга) 8 931,00 гривень;

- премія 140% (ПО) 10 850,00 гривень (а.с.8).

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з 01.02.2023 на підставі зазначеної довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 за №8/1/6995 від 30.11.2023 (а.с.9).

У відповідь на таку заяву листом від 20.12.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області позивачу відмовлено в перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки. Відповідач вказав у такій відмові, що після скасування рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18 від 12.12.2018 пунктів 1, 2 Постанови №103, Кабінет Міністрів України не прийняв будь-якого рішення щодо умов та розмірів перерахунку пенсій. Додатково зазначило, що в рішенні суду від 06.09.2023 у справі №300/4182/23 жодних зобов`язань на орган пенсійного фонду покладено не було. Отже, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії заявника згідно вказаної довідки (а.с.10).

Вважаючи протиправною відмову відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки №8/1/6995 від 30.11.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , без обмеження максимальним розміром пенсії, та з урахуванням 90% сум грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп Суд зазначив, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

При цьому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується в конкретних правовідносинах.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003).

У пункті 9 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Крім того, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Апелянт просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8/1/6995 від 30.11.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням 90% підвищення пенсії за вислугу років, а також з урахуванням:

- рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 по справі №300/5951/23, яке ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 залишено без змін, та орган пенсійного забезпечення зобов`язано виплатити з 01.07.2021 доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб";

- рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 по справі №300/6031/23, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 залишено без змін, та орган пенсійного забезпечення зобов`язано з 01.03.2023 здійснити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених платежів.

Також ОСОБА_1 вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, здійснюючи перерахунок його пенсії на підставі спірної довідки, застосує обмеження розміру його пенсії максимальним розміром та зменшить відсоткове значення пенсії до 80% грошового забезпечення.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем ще не здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 на підставі спірної довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, із застосуванням обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром, та в розмірі 80% грошового забезпечення, а тому на даному етапі відсутні підстави вважати, що права позивача в цій частині будуть порушені.

В даному випадку відповідачем заперечено саме право позивача на здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки №8/1/6995 від 30.11.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 без обмеження її розміру та в розмірі 90% сум грошового забезпечення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі № 300/2111/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос