Справа № 420/7645/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7645/24
УХВАЛА

14 жовтня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року позов залишено без руху.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року (суддя Корой С.М.) відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року справа призначена до розгляду судді Самойлюк Г.П.

Рішенням від 30.09.2024 року адміністративний позов Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000660/2 від 13.10.2023 року.

Визнано протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500500/2023/001304 від 13.10.2023 року.

Визнано протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000872/2 від 22.12.2023 року.

Визнано протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500500/2023/001641 від 22.12.2023 року.

Стягнуто з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (вул. Шевченка, 7А, офіс 44, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, Код ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 4844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні, вісімдесят копійок).

Стягнуто з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (вул. Шевченка, 7А, офіс 44, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, Код ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень, 00 копійок).

03.10.2024 року до суду надійшла заява представника Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що позивачем при зверненні до суду за платіжною інструкцією №248 від 07.03.2024 був сплачений судовий збір у розмірі 4 884,43 грн. Проте ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 позовна заява ПП «ГЕЛІОС-ВАН» була залишена без руху і позивачеві встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом доплати судового збору у розмірі 4844,80 грн. На виконання вимог вищевказаної ухвали суду ПП «ГЕЛІОС-ВАН» за платіжною інструкцією №284 від 18.03.2024 додатково був сплачений судовий збір в розмірі 4 844,80 грн.. Докази сплати судового збору подані суду 18.03.2024 разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви. Таким чином загальний розмір судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору склав 9 729,23 грн. Таким чином судом не вирішене питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат у вигляді сплати судового збору в розмірі 4 884,43 грн, який був сплачений ПП «ГЕЛІОС-ВАН» за платіжною інструкцією №248 від 07.03.2024

09.10.2024 року до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідачем зазначено, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постанові від 18.02.2020р. у справі №320/3053/19 та ухвалі від 18.04.2021р. у справі №200/3282/20-а.

Оскільки сплата різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 407 036,14 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу, сума судового збору складає 6 056,00 грн, тобто 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за два рішення про коригування митної вартості).

Таким чином, сума судового збору за подання адміністративного позову ПП «ГЕЛІОС ВАН» складала 4 844,80 грн (6 056,00*150%*0,8), що і було стягнуто з Одеської митниці Одеським окружним адміністративним судом своїм рішенням від 30.09.2024 року, тому Одеським окружним адміністративним судом правильно вирішено питання щодо понесених судових витрат у вигляді сплати судового збору в своєму рішенні

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Відповідно ч. 3, 4 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що справа №420/7645/24 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у письмовому провадженні, заяву представника Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» про ухвалення додаткового судового рішення розглянуто також в порядку письмового провадження.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до резолютивної частини рішення судом на користь ПП «ГЕЛІОС-ВАН» за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці стягнуті судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Стягуючи з відповідача судовий збір у визначено розмірі суд врахував сформований Верховним Судом правовий висновок, відповідно до якого рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою (постанова від18.02.2020 року у справі №320/3053/19).

При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Оскільки сплата різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 407 036,14 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу, сума судового збору складає 6 105,54 грн.

Таким чином, сума судового збору за подання адміністративного позову ПП «ГЕЛІОС ВАН» складала 4 844,80 грн (6 105,54*0,8 (з урахуванням подачі позову через підсистему «Електронний суд»), які стягнуто з Одеської митниці.

При цьому суд вважає за можливе роз`яснити позивачу, що судовий збір у розмірі 4884,43 грн. підлягає поверненню позивачу у порядку статті 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.4,ч.5 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №420/7645/24.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Г.П.Самойлюк