Справа № 620/10052/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/10052/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправним відмову Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу під час воєнного стану (особливого періоду) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з червня 2023 року по 24.11.2023 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити додаткову винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу під час воєнного стану (особливого періоду) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 )за період з червня 2023 року по 24.11.2023 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він був призначений та перебував на посаді інструктора 5 навчального взводу 3 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 та був військовослужбовцем, який обіймає посаду інструкторсько-викладацького складу в навчальній військовій частині, а тому йому мала нараховуватись та виплачуватись додаткову винагорода.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Вказану ухвалу суду відповідач отримав 14.08.2024, що підтверджується довідкою в матеріалах справи, однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався. При цьому, суд зазначає, що відповідачем за допомогою системи «Електронний суд» подано відзив на позов 04.09.2024 без клопотання про поновлення процесуального строку на його прийняття, як наслідок поданий понад строк відзив не може бути прийнятий судом до уваги.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Як слідує з матеріалів справи відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2023 №104, позивача Старшого солдата ОСОБА_1 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 17.04.2023 року №48РС на посаду інструктора 5 навчального взводу 3 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , штатно посадова категорія «старший сержант» (а.с.7).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.11.2023 №318 ОСОБА_1 , інструктора 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , увільнено від займаної посади наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 09.11.2023 №147РС та зараховано в розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Листом від 30.04.2024 № 502/15/3940 Військовою частиною НОМЕР_4 відмовлено позивача, що у зв`язку з відсутністю у останнього базового рівня підготовки сержантського складу військовою частиною НОМЕР_1 додаткова винагорода за червень-жовтень 2023 року позивачу не нараховувалась (а.с.9).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч 1 ст.9 Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону).

Частиною третьою статті 9 Закону встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до пункту 4 розділу I Наказу Міністерства оборони України Про виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 № 260 грошове забезпечення згідно з цим Порядком виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_5 (далі - військові частини).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова № 168).

Водночас, відповідно до пункту 11 Постанови 168 відповідна виплата інструкторсько-викладацькому складу у розмірі від 15000 до 30000 гривень, встановлюється та нараховується як додаткова винагорода.

Відповідно до Указу Президента України абзацу 1 пункту 83 Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України № 1153/2008: військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Відповідно до п 1 рішення Міністра оборони України від 29.11.2023 №292/уд (далі рішення № 292/уд): забезпечити виплату 01 червня 2023 року додаткових винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту України, які обіймають посади визначені у Переліку навчальних військових частин (навчальних центрів, навчальних військових частин, навчальних підрозділів, шкіл підготовки) та Посад керівного та інструкторсько викладацького складу, яким виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15000 до 30000 гривень (від 24.10.2023 за №2963/дск) та залученим з дня початку проведення підготовки у навчальних військових частинах (навчальних центрів, навчальних військових частин, навчальних підрозділів, шкіл підготовки) до дня її завершення Додаткової винагороди виплачувати незалежно від кількості проведених занять керівним та інструкторсько-викладацьким складом за часи здійснення підготовки персоналу.

До наказів про виплату додаткової винагороди не включати військовослужбовців з числа зазначених у пункті 1 цього рішення: у разі якщо особи які обіймають посади (тимчасово виконують обов`язки за посадами) інструкторського складу, не мають підготовки сержантського рівня відповідного (старшинського) та інструкторського складу (п.п. б п. 5 рішення №292/уд).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що cтарший солдат ОСОБА_1 , на час проходження військової служби та на час подання рапорту проходив курси та мав базовий рівень підготовки сержантського (старшинського) складу, як наслідок останній не має права на спірну додаткову винагороду.

З огляду на вказане, суд доходить висновку, про відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу спірної додаткової винагороди.

Стосовно інших посилань позивача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 11.10.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО