Справа № 420/25467/24
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Бутенка А.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 87476 від 23.07.2024;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» () з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Комісією Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків № 87476, відповідно до якого прийнято рішення про відповідність позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку з визначенням підстави такого: «код (коди) податкової інформації, яка є підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: 03- відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності 11- накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності». Позивач вважає, що зазначене не містить жодної конкретної мотивації підстав та причин віднесення Позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, як і не містить доказів наявності податкової інформації, яка слугувала б таким припущенням відповідача.

25.09.2024 року від Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що з метою забезпечення заходів, направлених на упередження формування та розповсюдження сум ризикового ПДВ, недопущення функціонування транзитно-конвертаційних груп, уникнення виконання податкового обов`язку підприємствами реального сектору економіки, враховуючи вимоги Постанови №1165 та вищезазначену податкову інформацію, рішенням Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ТОВ ««ФАБРИКА СМАКУ» вперше включено до Переліку ризикових платників податків згідно рішення про відповідність платника податку від 02.08.2022 року № 19602 (відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначених Постановою №1165), яке направлено через електронний кабінет платника. Податкова інформація: п. 5 Критеріїв ризиковості. Встановлено, що ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» здійснювало операцію з постачання товарів/послуг із контрагентами, які мають коди , яких віднесено до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості. Згідно п. 8 Додатку № 1 Постанови № 1165 яким закріплені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

01.10.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій представник підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» (далі ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ») зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.05.2015 року.

Основним видом діяльності ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» є за КВЕД 56.21 Постачання готових страв для подій.

Рішенням Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.04.2024 року № 43087, ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку.

Підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Коди податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості:

- 11 - накопичення залишкiв нереалiзованих товарiв за вiдсутностi (недостатностi) мiсць для їх зберiгання (власних, орендованих складських примiщень) вiдповiдно до поданої до контролюючих органiв звiтностi;

- 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

- 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

У графі «Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» вказано на операції придбання/постачання, період здійснення господарської операції, код УКТЗЕД ризикової операції, податковий номер платника податку, задіяного в ризикових операціях, та дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку а саме:

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - 160290, платник податку 44638778;

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - 1701, платник податку 39917620;

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - 160290, платник податку 39999148;

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - 0207, платник податку 39785646.

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - 1905, платник податку 39785646.

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - , платник податку 39785646.

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД 160100 , платник податку 39785646.

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - , платник податку 39785646.

Постачання у період з 22.10.2023 по 19.04.2024, УКТЗЕД - 0406, платник податку 39785646.

04.07.2024 року ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» подало Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, до якого було додано відповідні пояснення та копії документів.

23.07.2024 року Комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 87476 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, з підстав ненадання платником критеріям ризиковості податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність платника податку, а саме: Подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості придбання товару у ризикових СГ в період з 02.10.2023 по 05.07.2024: ТОВ ФЕІІНІКСБРОК (), ТОВ "ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА" (), ТОВ "ЮКРЕЙН ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ"().

Не погоджуючись із рішенням № 87476 від 23.07.2024 року про відповідність ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» критеріям ризиковості платника податку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до п.п.20.1.45 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Стаття 61 Податкового кодексу України надає визначення податкового контролю та повноважень органів державної влади щодо його здійснення.

Згідно п. 61.1, п. 61.2 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Способи здійснення податкового контролю визначені у статті 62 Податкового кодексу України.

Згідно п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом:

62.1.1. ведення обліку платників податків;

62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів;

62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

62.1.4. моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Отримання податкової інформації контролюючими органами здійснюється у порядку, передбаченому статтею 73 Податкового кодексу України.

Обробка та використання податкової інформації здійснюється у порядку, передбаченому статтею 74 Податкового кодексу України, а саме:

74.1. Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

74.3. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 1165 у редакції від 08.07.2023, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення).

Згідно п. 3 Порядку № 1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування

Пункт 4 Порядку № 1165 визначає, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

У свою чергу, пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Висновки суду.

Судом встановлено, що ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку рішенням Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 87476 від 23.07.2024 року.

Підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Суд звертає увагу на те, що критерії ризиковості платника податків на додану вартість викладено у Додатку 1 до Порядку №1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема:

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Таким чином, при здійсненні опрацювання податкових накладних, направлених для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковий орган проводить моніторинг відповідності/не відповідності критеріям ризиковості платника податку або здійсненої господарської операції. При цьому, форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі пункту 8 Критеріїв.

Законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Додатком №4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле "податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)".

Так, підставою для прийняття оскаржуваних рішень визначено таку податкову інформацію:

- 11 - накопичення залишкiв нереалiзованих товарiв за вiдсутностi (недостатностi) мiсць для їх зберiгання (власних, орендованих складських примiщень) вiдповiдно до поданої до контролюючих органiв звiтностi;

- 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

- 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

Оцінюючи правомірність оскаржуваного рішення, суд зазначає, що виходячи із системного аналізу норм Порядку № 1165, законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі 640/6130/20.

Із змісту оскаржуваного рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №№ 87476 від 23.07.2024 року слідує, що воно прийняте на підставі аналізу господарських операцій.

Дослідивши оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, судом установлено, що контролюючим органом порушено процедуру прийняття вказаного рішення.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/ розрахунку коригування, а прийнято у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації.

Тобто рішення прийнято з порушенням процедури, встановленої нормами чинного законодавства, а тому є протиправними.

Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20, від 23.06.2022 у справі № 640/6130/20 вказав, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Також, комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Так, зі змісту спірного рішення встановлено, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/ розрахунку коригування, а у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю.

Тобто, рішення прийняте з порушенням процедури, встановленої нормами чинного законодавства, а тому є протиправним.

Крім того, суд зазначає, що у формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Проте, до матеріалів справи Головне управління ДПС в Одеській області на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення не надано податкової інформації, передбаченої пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а також не повідомлено відомостей щодо того, в якому виді така інформація існувала на час прийняття Комісією спірного рішення.

Згідно з пунктами 44 Порядку №1165 Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Між тим, податковий орган при перевірці позивача на критерії ризиковості не звертався із запитами до позивача та не вчиняло жодних дій для підтвердження отриманої інформації, а лише обмежився узагальненою інформацією з баз даних ДПС.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово в своїх постановах наголошував, що податкова інформація не є безумовною підставою для висновків про нездійснення господарських операції за умови наявності інших документів, що підтверджують реальність постачання товарів чи надання послуг і не є безперечним доказом на підтвердження доводів податкової інспекції про нереальність/безтоварність господарських операцій. Податкова інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону і сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень. Процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 18 березня 2024 року у справі № 480/1798/22.

Таким чином, оскаржуване рішення прийнято лише у зв`язку з наявною податковою інформацією, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що у свою чергу свідчить про порушення податковим органом вимог Порядку №1165 в частині встановленої послідовності прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, якому має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Верховний суд у постанові від 23 червня 2022 року у справі №640/6130/20 зазначив, що питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатися Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. Віднесення суб`єкта господарювання до ризикових на підставі рішення, яке прийнято не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації суперечить положенням Порядку №1165.

Згідно із встановленою Порядком №1165 формою рішення про відповідність / невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4), якщо воно приймається з підстави, визначеної у пункті 8 Критеріїв, то податкова інформація розшифровується, що є логічно-послідовним з огляду на те, що інші критерії є зрозумілими та не потребують розшифровки.

Враховуючи те, що збір податкової інформації, відповідно до статті 72 ПК України, є різноманітним, а сама інформація є об`ємною, зазначення в рішенні Комісії підстави його прийняття має бути чітким, що надаватиме платнику податків можливість визначитися з переліком документів для надання Комісії на спростування вказаного рішення, а у разі неприйняття позитивного для платника рішення - оскаржити його з наведенням відповідних мотивів.

Також, у спірному рішенні Комісії № 87476 від 23.07.2024 року, у графі «Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» зазначено:

- тип операції - постачання, період здійснення господарської операції - з 22.10.2023 р. по 19.04.2024 р., код УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1701, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 39917620, дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 16.12.2021;

- тип операції - постачання, період здійснення господарської операції - з 22.10.2023 р. по 19.04.2024 р., код УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 160290, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 39999148, дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 19.04.2024;

- тип операції - придбання, період здійснення господарської операції - з 25.01.2024 р. по 23.07.2024 р., код УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1701, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 41489627, дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 15.05.2024;

- тип операції - придбання, період здійснення господарської операції - з 25.01.2024 р. по 23.07.2024 р., код УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 8704213, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 44570956, дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 14.02.2024;

- тип операції - придбання, період здійснення господарської операції - з 25.01.2024 р. по 23.07.2024 р., код УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 39785646, дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 19.04.2024.

Тож очевидним є факт відсутності в оскаржуваному рішенні конкретики щодо суті ризиковості, пояснень чому господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» є ризиковою, вказівки на конкретну ризикову операцію та/або податкову накладну платника, в якій були зафіксовані такі операції.

Відповідачем також не надано доказів того, що ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» задіяне у проведенні ризикових операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 02 квітня 2019 року у справі №822/1878/18.

Натомість, в рішенні комісії регіонального рівня № 87476 від 23.07.2024 року зазначено, що подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості Придбання товару у ризикових СГ в період з 02.10.2023 по 05.07.2024: ТОВ ФЕНІКСБРОК (),ТОВ "ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА" (), ТОВ "ЮКРЕЙН ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ"().

Щодо господарських операцій із придбання-постачання товарів зазначеними в рішенні № 87476 від 23.07.2024 року за якими встановлено відповідність ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» критеріям ризиковості платника податку, з цього приводу суд вважає необхідним зазначити таке.

02.10.2023 року між ТОВ «ХІЛТРЕЙД» (Постачальник) та ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Покупець) укладено Договір №33, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець оплатити Товар за цінами, в кількості, асортименті і терміни, затверджені сторонами і зазначені в рахунках та накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Факти поставки товару підтверджуються: видатковою накладною № РН-0000227 від 16.10.2023, товарно-транспортною накладною № 227 від 16.10.2023; видатковою накладною № РН-0000228 від 17.10.2023 та товарно-транспортною накладною № 228 від 17.10.2023; видатковою накладною № РН0000229 від 18.10.2023 та товарно-транспортною накладною № 229 від 18.10.2023.

Оплата за товар підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» з 01.10.2023 по 30.10.2023 роки.

04.01.2023 року між ТОВ «СТАР КОМПАНІ ОДЕСА» (Постачальник) та ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Покупець) укладено Договір поставки № 04/01/23-2, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного Договору.

Факти поставки товару підтверджуються: видатковою накладною № 843 від 23.11.2023, а також товарно-транспортною накладною № РБП-843 від 23.11.2023; видатковою накладною № 844 від 24.11.2023, а також товарно-транспортною накладною № РБП-844 від 24.11.2023.

Оплата за товар підтверджується випискою ПАТ «БАНК ВОСТОК» по рахунку ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» з 01.10.2023 по 30.04.2024 роки.

Таким чином, придбання товару «цукор» повністю підтверджується наданими до суду документами.

Стосовно господарських операцій із ТОВ «ОДЕСЬКА ПРОДУКТОВА КОМПАНІЯ» (), суд зазначає наступне.

Так, 17.10.2023 року між ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Постачальник) та ТОВ «ОДЕСЬКА ПРОДУКТОВА КОМПАНІЯ» (Покупець) укладено Договір поставки № 56, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти й оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.1. Договору найменування товару: цукор, за номенклатурою та кількістю, зазначеною в Специфікації (Додаток № 1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Специфікації Сторонами узгоджено постачання товару «цукор» у кількості 30200 кг., на суму 998 412,00 грн. в т.ч. ПДВ (20%) 166 402,00 грн.

На виконання прийнятих договірних зобов`язань в період з 17.10.2023 по 26.10.2023 року ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» здійснено постачання товару ТОВ «ОПК», що підтверджується наступними документами, а саме: видатковою накладною № 55 від 17.10.2023 року, товарно-транспортними накладними №№ Р55 від 17.10.2023 року, Р55/1 від 17.10.2023 року, Р55/2 від 17.10.2023, Р55/3 від 17.10.2023 року, Р55/4 від 17.10.2023 року, Р55/5 від 17.10.2023 року; видатковою накладною № 56 від 20.10.2023 року, товарно-транспортними накладними №№ Р56 від 20.10.2023 року, Р56/1 від 20.10.2023 року, Р56/3 від 20.10.2023 року; видатковою накладною № 57 від 23.10.2023 року, а також товарно-транспортними накладними №№ Р57 від 23.10.2023 року, Р57/1 від 23.10.2023 року, Р57/2 від 23.10.2023 року, Р57/3 від 23.10.2023 року; видатковою накладною № 58 від 26.10.2023 року, а також товарно-транспортними накладними №№ Р58 від 26.10.2023 року, Р58/2 від 26.10.2023 року, Р58/3 від 26.10.2023 року, Р58/4 від 26.10.2023 року.

Оплата за товар здійснена ТОВ «ОПК» 26.01.2024 року, та підтверджується випискою ПАТ «Банк Восток» по рахунку ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» з 01.10.2023 по 30.04.2024 роки.

Також, 11.12.2023 року між ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Постачальник) та ТОВ «ОПК» (Покупець) укладено Договір поставки № 70, відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти й оплатити Товар, за номенклатурою та кількістю, зазначеною в видаткових накладних до даного Договору.

На виконання Договору, ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» поставило ТОВ «ОПК» товар «цукор», що підтверджується наступними документами, а саме: видатковою накладною № 65 від 22.12.2023, а також товарно-транспортними накладними №№ Р65 від 22.12.2023, Р65/1 від 22.12.2023, Р65/2 від 22.12.2023, Р65/4 від 22.12.2023, Р65/5 від 22.12.2023, Р65/6 від 22.12.2023, Р65/7 від 22.12.2023, Р65/8 від 22.12.2023, Р65/9 від 22.12.2023, Р65/10 від 22.12.2023; видатковою накладною № 66 від 27.12.2023, а також товарно-транспортними накладними №№ Р66 від 27.12.2023, Р66/1 від 27.12.2023, Р66/2 від 27.12.2023, Р66/3 від 27.12.2023, Р66/4 від 27.12.2023, Р66/5 від 27.12.2023, Р66/7 від 27.12.2023, Р66/8 від 27.12.2023, Р66/9 від 27.12.2023; видатковою накладною № 74 від 25.12.2023, а також товарно-транспортними накладними №№ Р74 від 25.12.2023, Р74/1 від 25.12.2023, Р74/2 від 25.12.2023, Р74/3 від 25.12.2023, Р74/4 від 25.12.2023.

Оплата за товар здійснена ТОВ «ОПК», та підтверджується випискою ПАТ «БАНК ВОСТОК» по рахунку ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» з 01.10.2023 по 30.04.2024 роки.

Стосовно господарських операцій із ТОВ «ОПТІФУД» (), суд зазначає наступне.

17.10.2023 року між ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Постачальник) та ТОВ «ОПТІФУД» (Покупець) укладено Договір поставки № 17/10/23, відповідно до 1.2. якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.1. Договору, найменування Товару: Паштет із яловичої печінки (240 гр.) ДСТУ 7050:2009, Каша перлова зі свининою (340 гр.) ДСТУ 4607:2006, Каша ячна зі свининою (340 гр.) ДСТУ 4607:2006, Каша ячна з яловичиною (340 гр.) ДСТУ 4607:2006, за номенклатурою та кількістю, зазначеною в Специфікації (Додаток № 1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Специфікації до Договору поставки № 17/10/23 сторонами узгоджено поставку товару на суму 814 320,00 грн. в т.ч. ПДВ (20%) 135 720,00 грн.

Згідно з п. 10.6. Договору, Сторони домовились, що товар, поставлений за договором до моменту оплати, знаходиться на тимчасовому зберіганні Покупця за адресою поставки товару, а саме: Одеська обл., Одеський р-н, м. Южне, пр-т Григорівського десанту, 18.

Для виконання зобов`язань за Договором поставки № 17/10/23 від 17.10.2023 року, ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» замовило та придбало товар у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА ЗДОРОВО» на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) № 01/02-22 від 01.02.2022 року.

Згідно п. 3.1. Договору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 03.01.2023 року) поставка Товару здійснюється на умовах DDP склад (торговий об`єкт) Покупця (відповідно до правил «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року) або за адресами, викладеними в Додатку 1 до Договору «Дислокація».

За змістом дислокації узгоджено адресу доставки: Одеська обл., Одеський рн, м. Южне, пр-т Григорівського десанту, 18, яка є адресою зберігання товару ТОВ «ОПТІФУД».

Виконуючи договірні зобов`язання, ТОВ «ФАБРИКА ЗДОРОВО» здійснено поставку товару саме за вказаною адресою, що підтверджуються видатковою накладною № 2030 від 17.10.2023 року, товарно-транспортною накладною № Р2030 від 17.10.2023 року.

ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» передано товар ТОВ «ОПТІФУД» за видатковою накладною № 196 від 18.10.2023 року.

ТОВ «ОПТІФУД» за Договором поставки № 17/10/23 здійснена оплата за поставлений товар, що підтверджується платіжними інструкціями в національній валюті від 09.10.2023 року № 2616, від 26.10.2023 року № 2624, від 9.10.2023 року № 2632.

ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» здійснено оплату за товар, що поставлений ТОВ «ФАБРИКА ЗДОРОВО» в рамках Договору купівлі-продажу (поставки) № 01/02-22 від 01.02.2022 року, що підтверджується платіжними інструкціями від 09.10.2023 року № 17168, від 09.10.2023 року № 17226, від 17.10.2023 року № 17279, від 09.10.2023 року № 17353, від 31.10.2023 року № 17404.

Стосовно господарських операцій із ТОВ «СТАР КОМПАНІ ОДЕСА» (), суд зазначає наступне.

01.01.2024 року між ТОВ «СТАР КОМПАНІ ОДЕСА» (Постачальник) та ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Покупець) укладено Договір поставки № 01/01/24-2, відповідно до п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного Договору.

Обставини поставки товару «цукор» підтверджуються видатковою накладною № 82 від 09.02.2024 року та товарно-транспортною накладною № РБП-82 від 09.02.2024 року, видатковою накладною № 340 від 27.05.2024 року та товарно-транспортною накладною № РБП-340 від 27.05.2024 року.

На підставі рахунків на оплату № 68 від 06.02.2024 року та № 306 від 15.05.2024 року ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» здійснено оплату за поставлений товар, що підтверджується платіжними інструкціями в національній валюті від 06.02.2024 року № 18326 та від 15.05.2024 року № 19596.

Стосовно господарських операцій із ТОВ «МАКСМЕРІ» (), суд зазначає наступне.

14.02.2024 року між ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Покупець) та ТОВ «МАКСМЕРІ» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу № РН-0000044, згідно з п. 1.1. якого Продавець передає Покупцю товар, а Покупець зобов`язаний прийняти його та оплатити погоджену вартість.

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом купівлі-продажу є наступний транспортний засіб: вид транспортного засобу - вантажний автомобіль; марка транспортного засобу - RENAULT MASTER; транзитний номер 03ЕС5646; рік випуску - 2018; кузов № - VF6VG08; ВМД - 2 № 0191U3; Стан транспортного засобу - був у використанні.

14.02.2024 року сторонами складено та підписано: акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8370/24/1/000060, акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8370/24/000061, видаткову накладну № РН-0000044, а також акт прийому-передачі транспортних засобів, відповідно до якого Продавцем переданий, а Покупцем прийнятий вантажний автомобіль RENAULT MASTER VF6VG08 без пошкоджень в технічно справному стані.

Виконуючи зобов`язання за Договором, на підставі рахунку-фактури № СФ-0000006 від 14.02.2024 року Покупцем здійснено оплату за товар, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 14.02.2024 року № 18433.

08.05.2024 року Позивачем подано до податкового органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма 20-ОПП), яке, з-поміж іншого, містило відомості щодо об`єкта оподаткування автомобіля RENAULT MASTER, кузов № - НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією № 2 до вказаного повідомлення.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що господарські операції ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» з контрагентами ТОВ «ОПК», ТОВ «ОПТІФУД», ТОВ «МАКСМЕРІ», ТОВ «СТАР КОМПАНІ ОДЕСА» є фактично здійсненими та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.

Суд звертає увагу на те, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі лише наявність вироку щодо контрагента платника податків, факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для прийняття певного рішення, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період з 02.10.2023 по 05.07.2024 роки, позивач мав господарські взаємовідносини з придбання товару у ТОВ ФЕНІКСБРОК (),ТОВ "ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА" (), ТОВ "ЮКРЕЙН ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ"().

Так, 22.11.2023 року між ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Покупець) та ТОВ «ФЕНІКСБРОК» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу № 75.

Згідно з п. 1.1. Договору, Продавець передає Покупцю товар, а Покупець зобов`язаний прийняти його та оплатити погоджену сторонами вартість.

Відповідно до п. 1.2. Договору, предметом купівлі-продажу є наступний транспортний засіб: вантажний автомобіль, марка RENAULT, модель MASTER, кузов № НОМЕР_2 . Cтан транспортного засобу. Був у використанні.

22.11.2023 року сторонами складено та підписано: видаткову накладну № 0-00000058, а також акт прийому-передачі транспортних засобів, відповідно до якого Продавцем переданий, а Покупцем прийнятий вантажний автомобіль, марка RENAULT, модель MASTER, кузов № НОМЕР_2 .

Виконуючи зобов`язання за Договором, на підставі рахунку-фактури № 0-00000048 від 22.11.2023 року, Покупцем здійснено оплату за товар, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 22.11.2023 року № 17623.

05.12.2023 року ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» подано до податкового органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма 20-ОПП), яке, з-поміж іншого, містило відомості щодо об`єкта оподаткування автомобіля RENAULT MASTER, кузов № НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією № 2 до вказаного повідомлення.

Також, 06.03.2019 року між ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» (Покупець) та ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА») (Постачальник) укладено Договір купівлі-продажу № 14.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставляти товар (одноразовий посуд у асортименті), а Покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість.

У силу положень пункту 7.1. Договору купівлі-продажу № 14 сторонами узгоджено автоматичну пролонгацію строку його дії. Постачальником виконано зобов`язання за договором та поставлено Покупцеві товар «ложка пластикова ЕКО велика біла», що підтверджується видатковою накладною № РН-0002102 від 05.12.2023 року, товарно-транспортною накладною № РН-0002102 від 05.12.2023 року.

На підставі рахунку-фактури № СФ-001899 від 05.12.2023 року ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» здійснено оплату за товару, про що свідчить платіжна інструкція в національній валюті від 07.12.2023 року № 17788.

Також, 20.11.2023 року за видатковою накладною № 974 ТОВ «ЮКРЕЙН ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ» передано ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» Акумулятор MUTLU S2 6СТ-100 R (L5.100.083.А).

20.11.2023 року ТОВ «ФАБРИКА СМАКУ» здійснено оплату за товар, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 17608.

За результатами дослідження і оцінки первинних документів на підтвердження реальності господарських взаємовідносин з переліченими вище конртагентами, суд дійшов висновку, що вони підтверджують фактичне виконання умов укладених з контрагентами договорів та фактичне отримання від контрагентів відповідних товарів, а також відображають зміст правочинів.

Констролюючий орган не довів належними, допустимими та необхідними доказами факту відсутності у позивача первинних документів, необхідних для підтвердження податкових зобовязань у визначеному розмірі по взаємовідносинам у спірних періодах з контрагентами-постачальниками; також відповідачем не доведено, що зміст наданих товариством первинних документів не відповідає даним бухгалтерського або податкового обліку.

Наявні в матеріалах справи документи, які досліджувались податковим органом під час перевірки, у своїй сукупності, на переконання суду підтверджують здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами в періоді, що перевірявся.

Податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно деяких контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами не є носієм доказової інформації щодо порушення вимог податкового законодавства.

Належними та допустимими доказами для висновку про нездійснення Товариством господарських операцій, могли б бути відповідні довідки за результатами зустрічних звірок постачальників позивача. Проте, інформації про проведення таких звірок акт перевірки не містить.

Подання платником податку до контролюючого органу належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або обґрунтовану суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами. Водночас такі докази контролюючим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства.

Верховними Судом вже сформована стала та послідовна практика щодо застосування наведених норм права. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, виснувала, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також встановлено, що відповідач ні в акті перевірки, ні у відзиві на позовну заяву не зазначив, яких саме первинних документів у позивача недостатньо для підтвердження реальності господарських операцій.

Натомість, позивач і під час перевірки, і під час розгляду справи у суді надав підтверджуючі документи у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано. Матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували неможливість реального здійснення зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, враховуючи їх характер та обумовлені обсяги поставки.

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 87476 від 23.07.2024 року, як такого, що прийняте без дотримання вимог законодавства, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах буде саме зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Суд вважає, що такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що при прийнятті рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, відповідач діяв всупереч Конституції України та чинному законодавству України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 9, 14, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» (вул. Середньофонтанська, буд. 19 «б», офіс 263, м. Одеса, 65039, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 87476 від 23.07.2024 року.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» () з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

4. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА СМАКУ» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко