Справа № 260/6521/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

14 жовтня 2024 рокум. Ужгород№ 260/6521/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Кропивницької Уляни Миколаївни ( АДРЕСА_2 ) до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ вул. Франка, 4, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2024 року Фізична особа-підприємець Дома-Верменко Вікторія Іванівна, в особі представника ОСОБА_2 звернулася з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, якою просить визнати протиправною і скасувати постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС у розмірі 720 000,00 грн.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій просить: 1) зупинити дію постанови Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі; 2) зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця Дому- ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, яке здійснюється в межах виконавчого провадження № 76226573, - до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами статті 154 частин 2, 3 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування необхідності застосування вказаного виду забезпечення позову, заявник посилається на те, що ФОП ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною заявою, має на меті захистити своє порушене право шляхом визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу посадовими особами Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Однак, 09.10.2024 на мобільний телефон Позивача надійшло повідомлення про те, що у Берегівському відділі державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 76226573 з примусового виконання постанови від 23.08.2024 № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, виданої Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці. Іншої інформації немає. З іншого скріншоту випливає, що виконавче провадження відкрито на суму 1 320 200,00 грн. Які постанови, крім постанови про відкриття виконавчого провадження, винесені державною виконавчою службою невідомо. Водночас, перебування оскаржуваної постанови Держпраці на примусовому виконанні, заблокування рахунків Позивача, вже свідчить про необхідність забезпечення позову. Вважають, що в разі невжиття заходів забезпечення позову виникнуть обставини, які істотно ускладнять виконання можливого рішення суду про задоволення позову та поновлення порушених прав та інтересів Позивача, а тому є необхідність в забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та наведені в ній підстави для вжиття відповідних заходів, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Нормами частини 1 статті 151 КАС України передбачені наступні види заходів забезпечення позову:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Слід зазначити, що у випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Також, суд зазначає, що в даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що будь-яких доказів які б підтверджували такі обставини позивачем не надано, такі міри він пов`язує із обставинами, що можуть виникнути у майбутньому, а доводи заяви про забезпеченням позову здебільшого співпадають із обґрунтуванням адміністративного позову, а тому оцінка даним обставинам з точки зору законності буде надаватися при розгляді справи по суті, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову.

У разі забезпечення позову на даній стадії у той спосіб, який визначений пунктом другим заяви про забезпечення позову, без дослідження обставин справи та без доказів призведе до фактичного вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову на стадії розгляду заяви про забезпечення позову без дослідження обставин та доказів у справі є фактично вирішенням цього спору по суті, що у свою чергу не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, судом не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 5 статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150-154, 229, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суд суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль