Справа № 160/10820/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/10820/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 р. (суддя: Неклеса О.М) в адміністративній справі №160/10820/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" звернулося до суду з адміністративним позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 8656453/35484249 від 19 квітня 2023 р.; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 08 листопада 2022 р. датою їх подання. Також позивач просив суд здійснити розподіл судових витрат, стягнувши солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на його користь сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначалось про те, що спірне рішення є неправомірним, оскільки за умови наявності у позивача передбачених чинним законодавством документів та того, що такі документи надавалися контролюючому органу, останній не мав правових підстав відмовляти у реєстрації податкової накладної.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024р. ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" поновлено строк звернення до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024р., ухваленим за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено. Суд також здійснив розподіл судових витрат, стягнувши на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн. окремо з кожного. У стягненні витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 12 000,00 грн. судом позивачу відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку сторонами: позивачем - в частині відмови у відшкодуванні за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.; відповідачем - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області - у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на наявність документів, які надані ним на підтвердження договірних правовідносин із адвокатом Більцаном К.М., предметом яких є надання правничої допомоги (представництво та захист у справі щодо оскарження рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної № 6 від 08.11.2022). Проте, суд першої інстанції поставив під сумнів зв`язок розгляду справи № 160/10820/24 із понесеними витратами на правничу допомогу.

В обґрунтування вимог апеляційної Головного управління ДПС у Дніпропетровській області скарги зазначено про те, що судом першої інстанції не було досліджено той факт, що податкова накладна яка була подана позивачем відповідає всім критеріям відповідно до п.12 Порядку 1246 і її можливо зареєструвати у ЄРПН. Хоча, при цьому, судом прийнято рішення про зобов`язати ДПС України саме зареєструвати податкові накладні які були зупинені. Отже, суд попередньої інстанції фактично взяв на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд пояснень та документів, здійснення автоматичної перевірки податкових накладних та/або розрахунку коригування в ЄРПН. Крім того, судом першої інстанції не врахував висновки у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справа №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 справа №826/8803/15 суть яких зводиться до того, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

У письмових відзивах, поданих Державною податковою службою України та Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, останні просять залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами господарської діяльності ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкову накладну № 6 від 08 листопада 2022 р., реєстрацію якої зупинено, про що позивачем отримано відповідну квитанцію. Причиною зупинення вказано, що платник податку відповідає Критеріям ризиковості платника податку. Позивачем надані пояснення з копіями первинних документів. Однак рішенням № 8656453/35484249 від 19 квітня 2023 р. у реєстрації зазначеної податкової накладної відмовлено.

Вважаючи вищевказане рішення протиправним ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" оскаржило його в адміністративному порядку, однак подана ним скарга залишена без задоволення, в зв`язку з чим він звернувся до суду.

За результатами розгляду адміністративного позову суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного рішення № 8656453/35484249 від 19 квітня 2023 р., оскільки позивачем надані усі документи, необхідні для реєстрації податкової накладної № 6 від 08 листопада 2022 р. Відмовляючи позивачу у розподілі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн., суд першої інстанції вказав на те, що надані документи не підтверджують понесення позивачем витрат саме у справі № 160/10820/24.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції по суті заявленого спору, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 р., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних встановлено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 р. № 520 (далі -Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

У пункті 5 Порядку № 520 визначений орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9).

Верховний Суд у постановах від 16 квітня 2019 р. у справі №826/10649/17, від 28 жовтня 2019 р. у справі №640/983/19 вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 р. у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 р. у справі № 2240/2900/18 вказав, що дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної містить відмітку про надання позивачем копій первинних документів з порушенням вимог законодавства. Однак у рішенні податковим органом не наведено доказів того, що надані позивачем документи є недостатніми для реєстрації спірної податкової накладної чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, що свідчить про протиправність даного рішення.

Також Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2022 р. у справі №320/3484/21 вказано, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані податкові накладні датою її фактичного направлення/надходження, є дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції про протиправність спірного рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 8656453/35484249 від 19 квітня 2023 р., тому його апеляційна скарга має бути залишена без задоволення.

Щодо апеляційної скарги позивача.

Ним до суду першої інстанції заявлено до відшкодування судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях у справі "Баришевський проти України", у справі "Гімайдуліна і інших проти України", у справі "Двойних проти України", у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу матеріали справи містять копії: 1) договору про надання правничої допомоги №КС -2024/01 від 08 січня 2024 р. та додаткової угоди № 3 до нього; 2) акту від 31 березня 2024 р.; 3) рахунку на оплату № 3 від 20 березня 2024р.; 4) видаткового касового ордеру від 17 квітня 2024 р.

За умовами договору № КС-2024/01 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 08 січня 2024 р., укладеному між адвокатом Більцан К.М. та ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ", адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором та додатками до нього. За змістом додаткової угоди №3 від 20 березня 2024 р., правова допомога ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" надається у справі щодо оскарження рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №8656453/35484249 від 19 квітня 2023 р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 08 листопада 2022 р. (а.с.116 -118). Зазначена Додаткова угода також містить детальний опис послуг і визначення фіксованого гонорару адвоката на суму 12000 грн. 31 березня 2024 р. сторони Договору №КС -2024/01 підписали акт приймання-передачі послуг (а.с.119). 17 квітня 2024 р. позивачем виписаний видатковий касовий ордер на підтвердження отримання ОСОБА_1 12000 грн. (а.с.123).

Колегія суддів дослідила зміст наданих позивачем документів та дійшла висновку про те, що останні підтверджують обставину отримання позивачем правової допомоги та здійснення її оплати.

Посилання суду першої інстанції на те, що спірне рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 8656453/35484249 від 19 квітня 2023 р. вже було предметом спору в іншій справі (№160/20459/23), колегія суддів вважає безпідставним, оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2024 р. позов ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" залишено без розгляду у зв`язку з порушенням встановлених Кодексом адміністративного судочинства України правил об`єднання позовних вимог. Тобто позовна вимога ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" про скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 8656453/35484249 від 19 квітня 2023 р. судом в адміністративній справі №160/20459/23 по суті не розглянута. Крім того, докази відшкодування витрат адвокату за цим же договором за рахунок тих же відповідачів - відсутні.

При вирішенні питання обґрунтованості заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.,, колегія суддів здійснила аналіз юридичних послуг, перелік яких міститься в акті виконаних робіт від 31 березня 2024 р. та дійшла до висновку, що консультації, роз`яснення, збір необхідних документів є складовою частиною складання позовної заяви, тому окремому відшкодуванню вони не підлягають. Представлення інтересів позивача у суді першої інстанції також не підлягає відшкодуванню, оскільки фактично воно не здійснювалося, враховуючи розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику її учасників. Відшкодуванню, на думку колегії суддів, підлягають лише витрати на складання позовної заяви.

Виходячи зі співмірності складності справи та адекватності до обсягу робіт, виконаних адвокатом, колегія суддів приймає рішення про стягнення на користь ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., як одна із чотирьох послуг, оцінених адвокатом на загальну суму 12000 грн.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, рішення якого визнано протиправним. Державна податкова служба України в межах предмету позову протиправних дій щодо позивача не вчиняла, протиправних рішень не приймала. Її участь в якості другого відповідача у справі обґрунтована наявністю повноважень по реєстрації податкових накладних, якими Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не наділено.

Також, пунктом "в" частини 4 статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження витрат ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" в розмірі 3000,00 грн. до апеляційної скарги додано: 1) додаткову угоду №4 від 25 липня 2024 р. до договору про надання правничої допомоги №КС -2024/01 від 08 січня 2024 р.; 2) акт наданих послуг від 31 липня 2024 р.; 3) рахунок №4 від 25 липня 2024 р.; 4) видатковий ордер від 25 липня 2024 р.

Виходячи з обсягу робіт, виконаних адвокатом - підготовка апеляційної скарги, заявлена сума у розмірі 3000 грн. підлягає стягненню на користь ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ", як співмірна зі складністю справи та адекватності до обсягу виконаних робіт.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 р. в адміністративній справі №160/10820/24 - скасувати в частині, якою Товариству з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" відмовлено у здійсненні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, та прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 р. в адміністративній справі №160/10820/24 - залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "КОНСТАНТА-СТРОЙ" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, понесені у зв`язку із переглядом справи №160/10820/24 в апеляційному порядку. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 08 жовтня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.В. Головко

суддя О.О. Круговий