Справа № 420/14678/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/14678/24

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, про зобов`язання повторно розглянути заяву та прийняти рішення про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з урахуванням мотивів, викладених у рішенні суду,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про нарахування та виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з урахуванням мотивів, викладених у рішенні суду.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що згідно заяви ОСОБА_2 від 15.08.2017, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 15.08.2017 призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення. Рішенням відповідача за № 05 від 22.09.2017, з 17.08.2017 припинено виплату пенсії у зв`язку з працевлаштуванням позивачки. Отже, фактично позивачка пенсію не отримувала, оскільки вирішила продовжувати працювати. Позивачка продовжувала працювати та працювала до досягнення нею пенсійного віку (60 років). Рішенням відповідача за №05 від 04.04.2024 позивачці призначена пенсія за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за її заявою від 27.03.2024. Позивачка звернулася через портал електронних послуг ПФУ із заявою від 27.03.2024, в якій просила нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 пенсій. Відповідачем листом від 25.04.2024 відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, у зв`язку із тим, що позивачці вже призначалась пенсія за вислугу років, а тому право на грошову допомогу в розмірі 10 пенсій позивачка втратила. Позивачка вважала, що дії відповідача є протиправними, що порушує право позивача. На переконання позивачки, відповідач формально тлумачить право особи на отримання грошової допомоги виключно за умови призначення пенсії за вислугу років з 2017року, оскільки чинним законодавством чітко передбачено 3 умови для отримання 10 пенсій, а саме: досягнення пенсійного віку (60 років) наявність 30 років спеціального (педагогічного) стажу та не отримання раніше іншого виду пенсій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволений.

Визнана протиправною відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про нарахування та виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з урахуванням мотивів, викладених у рішенні суду.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що на день досягнення пенсійного віку позивачка не працювала в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відсутні підстави для виплати грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 15.08.2017 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058.

Виплату пенсії за вислугу років було призупинено з 17.08.2017 у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, що дає право на такий вид пенсії.

27 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій. Екстериторіальність передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 339/35961. За принципом екстериторіальності,

Заява від 27.03.2024 розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та за результатами розгляду прийнято рішення від 04.04.2024 №05 про переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону № 1058 починаючи з 27.03.2024.

27 березня 2024 року ОСОБА_1 через веб-портал електронних послуг звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Заяву від 27.03.2024 було розглянуто ГУ ПФУ в Херсонській області та листом № 3838-2868/Х-02/8-2100/24 надано відповідь, згідно з якою, оскільки позивачці вже було призначено пенсію за вислугу років, підстав для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій немає.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка після призначення пенсії за вислугу років не отримувала цю пенсію, то, відповідно до вимог п.7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, вона має право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Позивачці пенсія за віком призначена під час продовження її роботи на посаді директора в навчальному закладі. Дані також підтверджуються з реєстру застрахованих осіб (довідка форми ОК-5), що у серпні 2017 року позивачка працювала повний місяць та сплачено ЄСВ у повному розмірі, тобто за 31 календарний день.

Таким чином, позивачка працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, вказані посади передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років від 04.11.1993 №909, такий спеціальний стаж складає понад 30 років, та пенсія за віком їй призначена під час продовження її роботи на такій посаді у комунальному закладі.

Отже, спірним в контексті розгляду даної справи є питання наявності у позивачки права на отримання означеної вище допомоги з огляду на факт призначення їй попередньої пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Вирішуючи спірне питання апеляційний суд, як і суд першої інстанції, виходить з такого.

Так, відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивачу з 15.08.2017 дійсно призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення, яку з 17.08.2017 припинено. Доказів, що в ці два дні позивачці нараховувалась та виплачувалась пенсія апелянтом не надано.

Разом з тим, виплату та отримання нарахованої пенсії позивач заперечує, зазначаючи, що фактично позивачка пенсію не отримувала, оскільки вирішила продовжувати працювати до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

З огляду на наведене, в розумінні Закону № 1058-IV, останнім місцем роботи позивачки було на посаді вчителя у комунальному закладі «Лиманська спеціальна школа Одеської обласної ради».

Таким чином, фактичні обставини свідчать, що за заявою позивача їй з 15.08.2017 призначена пенсія за вислугу років, яка відповідно до статті 7 Закону України Про пенсійне забезпечення фактично нею не отримувалась. Докази на підтвердження факту виплати позивачу призначеної пенсії за вислугу років, в матеріалах справи відсутні та до апеляційної скарги не надані.

У постанові від 22.02.2024 у справі № 260/323/20, правовідносини у якій є подібними, Верховний Суд зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 580/2737/23.

Враховуючи наявність у позивача усіх умов, встановлених пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання вищевказаної грошової допомоги.

За таких обставин є правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, в той час як доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 420/14678/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.10.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький