Справа № 420/23376/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 25.07.2024 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) від 30.05.2024 року № 08 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувавши до страхового стажу період з 28.08.1986 по 31.07.1995, з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 23.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії за віком. Відповідачем 1 протиправно відмовлено в призначенні позивачу пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу період роботи з 28.08.1986 по 31.07.1995 рр., згідно записів дублікату трудової книжки від 24.09.2008 р. серії НОМЕР_2 . Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Відповідач 1 з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві вказує, що аналіз наданих позивачем документів показує, що страховий стаж позивача становить 25 років 08 місяців 00 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. Звертає увагу, що до страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 28.08.1986 по 31.07.1995 рр., згідно записів дублікату трудової книжки від 24.09.2008 р. серії НОМЕР_2 , оскільки дата заповнення (24.09.2008 р.) зазначена на титульній сторінці дублікату трудової книжки, значно пізніше за початок роботи, а тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №08 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Відповідач 2 з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві вказує, що Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області не приймалось рішення по суті заяви Позивача про призначення пенсії, відтак відповідальним за опрацювання заяви Позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду в Полтавській області. На даний час Позивач не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області до участі у справі №420/23376/24, як другого відповідача у справі.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач 23.05.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, у якій просив призначити йому пенсію за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з заявою за призначенням/перерахунком пенсії позивачем було надано копію дублікату трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , яка заповнена 24 вересня 2008 Відкритим акціонерним товариством «Новокаховський завод Укргідромех».

У зв`язку з тим, що призначення/перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке своїм рішенням від 30.05.2024 №08 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 25 років 08 місяців 00 днів, якого недостатньо для призначення пенсії. До страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 28.08.1986 по 31.07.1995 р., згідно записів дублікату трудової книжки від 24.09.2008 р. серії НОМЕР_2 , оскільки дата заповнення (24.09.2008р.) зазначена на титульній сторінці дублікату трудової книжки, значно пізніше за початок роботи.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 2 ст. 26 Закону № 1058IV встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років

Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону № 1058-ІV).

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З наявної в матеріалах справи копії дубліката трудової книжки від 24.09.2008 р. серії НОМЕР_2 , а саме записів під №1, №2, №3 містяться записи про роботу у Новокаховському заводі по виробництву гідротехнічних металоконструкцій з 28.08.1986 року по 31.07.1995 рік. При цьому на вказаних записах міститься відбиток печатки з інформацією, що Новокаховський завод по виробництву гідротехнічних металоконструкцій перейменований у Відкрите акціонерне товариство «Новокаховський завод Укргідромех».

Ці записи в трудовій книжці, скріплені підписом старшого інспектора та печаткою відділу кадрів Відкрите акціонерне товариство «Новокаховський завод Укргідромех».

Згідно записів № 4 та № 5 в дублікаті трудової книжки від 24.09.2008 позивач 17.10.2001 був прийнятий на роботу в КП «Таврійське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі- ТАВРІЙСЬКЕ ВУ ВКГ) та звільнений 29.09.2008.

При цьому, вказані записи також датовані раніше ніж дата заповнення дублікату трудової книжки (24.09.2008р.), однак у відповідача не виникло питань до вказаних записів.

Як зазначено у позові, після звільнення з Відкритого акціонерного товариства «Новокаховський завод Укргідромех», позивач 17.10.2001 року, працевлаштувався до на підприємство КП «Таврійське виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства» (далі- ТАВРІЙСЬКЕ ВУ ВКГ) водієм 1 класу. Працював там до 29.09.2008 року.

10.03.2007 року в 04 години 00 хвилин на підприємстві ТАВРІЙСЬКЕ ВУ ВКГ, в адміністративній будівлі за адресою: м. Таврійськ, пров. Комунальний, 3, сталася пожежа. В результаті пожежі знищено дах та другий поверх будівлі, в якому розташовувалися адміністративні приміщення ТАВРІЙСЬКОГО ВУ ВКГ. Пожежею знищено трудові книжки всіх працівників підприємства. Вказані обставини підтверджуються довідкою від 11.06.2007 р. №895 Новокаховського відділу ГУ МНС України в Херсонській області, яку додаю до заяви в якості додатка.

Позивач зазначає, що перед звільненням з ТАВРІЙСЬКОГО ВУ ВКГ, роботодавець повідомив працівникам про необхідність придбати нові трудові книжки та відновити попередні записи роботи самостійно, оскільки він таку дію зробити не може через знищення трудових книжок всіх працівників внаслідок пожежі. Позивач був вимушений купити нову трудову книжку та відновлювати записи про стаж роботи, звернувшись до попереднього місця роботи, а саме до Відкритого акціонерного товариства «Новокаховський завод Укргідромех» для проставлення запису про прийняття на роботу, переведення та звільнення, що підтверджується записами під №1, №2, №3 в дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам у їх сукупності, а саме копії дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 та довідки від 11.06.2007 р. № 895 суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо обставин видачі дублікату трудової книжки та достовірність здійснених у неї записів.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110, встановлено, що у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 трудової книжки "Відомості про роботу" пишеться: "прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

В пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» - відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Згідно пункту а частини 3 статті 56 Закон №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 по справі №307/541/17 зазначив, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних, та сама по собі не здача облікових книг в архівний відділ не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у зазначений період.

Тобто, не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки не може анулювати записи трудової книжки та позбавити позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу.

У постанові від 12.12.2019 по справі №229/3431/16-а Верховний Суд дійшов до висновку про безпідставність доводів пенсійного органу про неможливість підтвердження трудового стажу через відсутність на зберіганні в державному архіві запитуваних документів та вказав про неможливість надання повного об`єму необхідних для реалізації прав позивача документів та повноти записів у наявних підтверджуючих страховий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надавши об`єктивну оцінку факту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення, з метою ефективного захисту такого права та забезпечення реальної гарантії щодо дії верховенства права в спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком.

Також, позивач у позові просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу період з 28.08.1986 по 31.07.1995, з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 23.05.2024.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає пенсію» (за спірних правовідносин - ГУПФУ у Полтавській області з огляду на те, що саме цей орган здійснював розгляд заяви позивача) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із урахуванням стажу усіх періодів роботи позивача, зазначених у дублікаті трудової книжки від 24.09.2008 р. серії НОМЕР_2 .

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 23 частини першої статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд зазначає, що вимога про визнання протиправним акта, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), які є наслідком протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

У даному разі, судом задоволено основну вимогу позивача про визнання протиправним та скасувати рішення, а тому часткове задоволення похідної вимоги щодо обраного позивачем порядку і способу захисту його порушених прав не впливає на розподіл судових витрат у цій справі.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про задоволення основної позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1, то з відповідача 1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.05.2024 року № 08 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із урахуванням стажу усіх періодів роботи позивача, зазначених у дублікаті трудової книжки від 24.09.2008 р. серії НОМЕР_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Гоголя, 34; ідентифікаційний код в .

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: 65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН