Справа № 420/20091/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийняте Головним управлінням в Одеській області № 86 від 03.04.2024 року; визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийняте Головним управлінням в Одеській області №86 від 17.05.2024 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку як особі віднесеної до категорії громадян, які потерпілі від Чорнобильської катастрофи з дня первісного звернення, а саме, - з 03.04.2024 року.

Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що не погоджується із прийняттям рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №86 від 03.04.2024 року та №86 від 17.05.2024 року

про відмову в призначенні пенсії та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Як вказав позивач, відповідно до форми РС-право страховий стаж позивача становить 30 років, та відповідно до посвідчення Серія НОМЕР_1 , видане Київською обласною державною адміністрацією 26.01.1996 року позивач визнаний особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Позивач вказав, що як свідчить атестат про середню освіту, позивач у 1988 році закінчив Поліську середню школу №1 Київської області та відповідно станом на 26.04.1986 року позивач проживав і навчався у середній школі смт. Поліське, а населений пункт Поліське Поліського району Київської області відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного і забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106. Таким чином, як вказав позивач, твердження відповідача, що позивач проживав у зоні безумовного (обов`язкового) відселення починаючи з 26.06.1986 року по 30.08.1988 не відповідає фактичним обставинам справи. Як свідчить запис трудової книжки позивача НОМЕР_2 позивач працював з 27 серпня 1993 року у середній Луговицькій школі вчителем математики (запис 1) та був звільнений 28.07.1995 року у зв`язку з відселенням з території забрудненої радіонуклідами в наслідок аварії на ЧАЕС з наданням 14 днів на відселення.(запис 2) - 1 рік 11 місяців . Таким чином, як вказав позивач, загальний період проживання позивача у зоні безумовного (обов`язкового ) відселення становить з 26.04.1986 року по 03 лютого 1993 року; з 06.05.1993 року по 28.07.1995 рік - 9 років. Позивач зазначивши, що йому виповнилось 53 роки (10.05.1971 року народження) та, що законодавець визначив, що гранична величина зниження пенсійного віку становить 9 років, вважає, що у ОСОБА_1 виникло право на призначення пенсії ще у віці 51 рік.

11.07.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Як зазначив відповідач, необхідний страховий стаж, визначений статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи становить 26 років та, що вік позивача 53 роки, страховий стаж особи становить 30 років 01 місяць 24 дні. Під час розгляду заяви позивача, як вказав відповідач, до уваги не прийнято довідку архівного відділу Вишгородської районної військовою адміністрації від 10.05.2024 № 05-07/383 про період проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, оскільки зазначена довідка не містить інформацію про період проживання, а лише інформацію про прибуття та вибуття. Документами підтверджено що позивач проживав у зоні безумовного (обов`язкового) відселення 02 роки 04 місяці 05 днів, станом на 01.01.1993 - 02 роки 08 місяців 09 днів. Тобто, як вказав відповідач, право на призначення пенсії за наявними документами позивач набуде 11.05.2025. Враховуючи вищезазначене, відповідач вказав, що Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області було прийняті рішення № 86 від 03.04.2024 та від 17.05.2024 про відмову у призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з недосягнення необхідного пенсійного віку - 54 роки.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.03.2024 та 10.05.2024 звернувся до пенсійних органів із заявами про призначення пенсії за віком, згідно п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №86 від 03.04.2023 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 , згідно якого документами підтверджено, що особа проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з 26.06.1986 по 30.08.1988, з 06.05.1993 по 14.09.1993 -2 роки 08 місяців 14 днів(а.с.9).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №86 від 17.05.2024 відмовлено у призначенні дострокової пенсії, згідно якого до уваги не прийнято довідку архівного відділу Вишгородської районної військовою адміністрації від 10.05.2024 № 05-07/383 про період проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, оскільки зазначена довідка не містить інформацію про період проживання, а лише інформацію про прибуття та вибуття. Документами підтверджено, що особа проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення 2 роки 04 місяці 05 днів, станом на 01.01.1993 2 роки 08 місяців 09 днів(а.с.10).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058, на 4 роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років. Початкова величина зниження пенсійного віку (на 2 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи у цей період.

У відповідності до ч. 3, 4 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Як зазначив позивач та не спростував відповідач, разом із заявою про призначення дострокової пенсії позивачем було надано наступні документи:

-посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи Серії НОМЕР_1 від 26.01.1996(а.с.11);

-атестат про середню освіту ОСОБА_1 , який у 1988 році закінчив Поліську середню школу №1 Київської області (населений пункт Поліське Поліського району Київської області відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного і забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106).(а.с.12);

-трудова книжка позивача НОМЕР_2 , згідно якої позивач працював з 27 серпня 1993 року у середній Луговицькій школі вчителем математики (запис 1) та був звільнений 28.07.1995 року у зв`язку з відселенням з території забрудненої радіонуклідами в наслідок аварії на ЧАЕС з наданням 14 днів на відселення.(а.с.14-27)

- архівна довідка Вишгородської районної державної адміністрації від 15.03.2021, згідно якого ОСОБА_1 проживав по АДРЕСА_1 у періоді: 28.04.1981 по 03.02.1993; з 06.05.1993 по 14.09.1993. У будинковій книзі також міститься запис про вибуття ОСОБА_1 30.08.1988(а.с.34.)

Таким чином, надані до Пенсійного органу та до суду документи підтверджують, що до періоду проживання позивача у зоні безумовного (обов`язкового ) відселення відносяться: з 26.04.1986 року по 03 лютого 1993 року; з 06.05.1993 року по 28.07.1995 рік, що не враховано відповідачем під час прийняття оскаржуваних рішень.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийняте Головним управлінням в Одеській області № 86 від 03.04.2024 року; визнання протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийняте Головним управлінням в Одеській області №86 від 17.05.2024 року.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку як особі віднесеної до категорії громадян, які потерпілі від Чорнобильської катастрофи з дня первісного звернення, а саме, - з 03.04.2024 року, суд зазначає наступне.

Згідно п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

У відповідності до підпункту 7 пункту 2.1 розділу ІІ до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування; для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до п. 4.2. Порядку при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та памятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку. В аналогічному порядку після визначення Пенсійним фондом України розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, здійснюється перерахунок пенсії у разі відсутності на дату призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови в призначенні пенсії на підставі рішення від 03.04.2024 стало те, що особа проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з 26.06.1986 по 30.08.1988, з 06.05.1993 по 14.09.1993 -2 роки 08 місяців 14 днів, а за рішенням від 17.05.2024 не прийняття довідку архівного відділу Вишгородської районної військовою адміністрації від 10.05.2024 № 05-07/383 та, що документами підтверджено, що особа проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення 2 роки 04 місяці 05 днів, станом на 01.01.1993 2 роки 08 місяців 09 днів(а.с.10).

При цьому, дотримання позивачем під час звернення із заявою про призначення пенсії, інших вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, пенсійним органом не перевірялось.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, та те, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.03.2024 (дата звернення до Пенсійного фонду), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийняті Головним управлінням в Одеській області №86 від 03.04.2024 року та №86 від 17.05.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.03.2024, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код , м.Одеса, вул. Канатна,83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн(одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра