Справа № 380/15635/24
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого адміністративного суду

10 жовтня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Лєбєдєв Д.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Дмитришин М.П.

представник відповідача Пилипенко Сергій Михайлович (поза межами суду)

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд іншого адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного антикорупційного бюро України в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національного антикорупційного бюро України № 1046-Н від 02.06.2023 «Про надання відпустки, припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Національного антикорупційного бюро України №1307-Н від 11.06.2024 «Про ОСОБА_2 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Національного антикорупційного бюро України №1400-Н від 24.06.2024 «Про ОСОБА_2 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України з 24.06.2024 року;

- стягнути з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представник відповідача подав клопотання про передачу справи за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду (вх. №57481 від 29.07.2024 року). В обґрунтування клопотання вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи - позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . Позивачем до позовної заяви додано акт № 67 від 04.07.2024, складений майстрами дільниць ЛКП «Княже місто», про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів сусідів має постійне місце проживання з вересня 2016 року по теперішній час, без реєстрації у квартирі АДРЕСА_2 . Зазначений акт підписаний майстрами дільниць ЛКП «Княже місто» та сусідами. Проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , не є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у розумінні вимог ч. 1 ст. 25 КАС України, що підтверджується самим актом.

Представник позивача подала заперечення на клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю (вх. №71717 від 03.10.2024 року), де зазначила наступне. Згідно з частиною 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача. Тобто, законодавець передбачив можливу альтернативну підсудність розгляду окремих категорій справ і наділив правом вибору звернення до суду виключно позивача. При цьому, такий вибір звернення до суду обґрунтований позивачем у позовній заяві з наданням доказів на підтвердження обставин, за яких позивач звертається до суду за правилами альтернативної підсудності. Так, у позові зазначено, що постійним місцем проживання позивача з 2016 року і по даний час є АДРЕСА_3 , що підтверджується Актом ЛКП «Княже місто» № 67 від 04 липня 2024 року. Акти щодо підтвердження факту проживання особи без реєстрації за відповідною адресою (на основі письмових свідчень сусідів) мешканцям сектору багатоквартирної забудови видають уповноважені представники житлово-комунального підприємства, управляючої компанії, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (акт видається по формі, затвердженій суб`єктом господарювання). Таким чином, за заявою ОСОБА_1 у встановленому порядку, уповноваженими особами житлово-комунального підприємства, яке обслуговує відповідний багатоквартирний будинок ЛКП «Княже місто», видано відповідний акт. Отже, Акт ЛКП «Княже місто» №67 від 04 липня 2024 року є належним доказом на підтвердження факту постійного проживання позивача. Крім того, на підтвердження факту простійного проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 з вересня 2016 року по даний час є довідка про фактичне місце проживання №175 від 12.08.2024 року. Позивач постійно проживає у м. Львові, належить до територіальної громади м Львова, як самостійної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Львівського окружного адміністративного суду. ОСОБА_1 призначений на посаду заступника Директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України 12.09.2016 року, і саме з цього часу позивач постійно та безперервно проживає за адресою АДРЕСА_3 ., що є його єдиним житлом. Окрім цього, саме з 2016 року позивач декларує АДРЕСА_3 . як місце свого постійного проживання у щорічних деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які знаходяться у вільному доступі у відкритому Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В підготовчому засіданні 10 жовтня 2024 року представник відповідача клопотання про передачу справи за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду підтримав.

Представник позивача заперечила проти передачі справи на розгляд іншого адміністративного суду.

Заслухавши думку сторін, розглянувши клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Поняття "підсудність" розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І КАС України та визначається останнім як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані приписами статей 25-30 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача) територіальну підсудність.

Відтак, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Отже, ст. 25 КАС України пов`язує підсудність справи за вибором позивача з зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №703594 від 23.07.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Водночас, позивач місцем фактичного проживання без реєстрації вказує наступну адресу: АДРЕСА_5 , на підтвердження чого було надано Акт ЛКП «Княже місто» №67, довідку №175 від 12.08.2024.

Однак, суд критично оцінює вказаний акт з огляду на наступне.

Суд наголошує, що фактичне місце проживання особи без реєстрації не може вважатися місцем її проживання "за зареєстрованим у встановленому законом порядку" для цілей застосування ст. 25 КАС України при визначені підсудності адміністративної справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Наведене вище визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року №1382-ІV (далі - Закон №1382-ІV).

У статті ст. 3 Закону № 1382-ІV міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Пунктом 46 вказаного Порядку визначено, що посадова особа органу реєстрації в день звернення особи або її законного представника (представника) чи в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг або представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або даних від органу соціального захисту населення: приймає рішення про реєстрацію місця проживання (перебування) або про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) особи; вносить відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до реєстру територіальної громади відповідно до Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265; формує інформацію про реєстрацію місця проживання (перебування) особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Порядку електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Таким чином суд зазначає, що для застосування положень ч. 1 ст. 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому, місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за тимчасовим місцем проживання без реєстрації у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Позивач у позовній заяві зазначає, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 без реєстрації, однак така адреса місця проживання не може бути врахована судом в цілях визначення підсудності даної справи згідно ст. 25 КАС України.

В той же час, на час звернення до суду із даним позовом зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №703594 від 23.07.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Також, судом встановлено, що місцезнаходженням відповідача у цій справі Національного антикорупційного бюро України є адреса: 03035, м. Київ, вул. Дениса Монастирського, 3.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що згідно ст. 25 КАС України дана справа не підсудна Львівському окружному адміністративному суду, а її розгляд має здійснюватись окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Київ, а саме - Київському окружному адміністративному суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 КАС України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно до ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 29 КАС України, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Враховуючи те, що дана адміністративна справа належить до виключної підсудності окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на м.Київ, суд вважає за необхідне адміністративну справу №380/15635/24 направити за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 25, 29, 30, 171, 248 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю задоволити.

Адміністративну справу №380/15635/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, передати за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду (бульвар Лесі Українки, 26a, Київ, 01133).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.10.2024.

Суддя Кухар Н.А.