Справа № 400/14254/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/14254/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №400/14254/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

21.11.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не призначення та не виплати страхових виплат ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлої ОСОБА_2 , внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2023 року про призначення, нарахування та виплату страхової виплати, передбаченої п. 1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, як сину померлого медичного працівника, смерть якого настала внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження та винести відповідне рішення.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що ОСОБА_1 є членом сім`ї медичного працівника, смерть якого настала внаслідок його інфікування респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.

На переконання позивача, він має право на страхову виплату, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, оскільки здійснив всі необхідні дії з приводу отримання такої виплати, проте відповідач відповідну виплату не призначив, чим допустив протиправну бездіяльність.

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 10 квітня 2024 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не призначення та не виплати страхових виплат ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлої ОСОБА_2 , внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 березня 2023 року про призначення, нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 страхової виплати, передбаченої п. 1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, як сину померлого медичного працівника, смерть якого настала внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою корона вірусом CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження та винести відповідне рішення.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган діяв не на підставі та не у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, яке у свою чергу свідчить про допущення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.

Не погоджуючись з означеним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі скаржник, пенсійний орган) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вимога позивача про призначення, нарахування та виплату йому страхової виплати, передбаченої приписами пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, як сину померлого медичного працівника, смерть якого настала внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження є безпідставною та необґрунтованою.

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, яке у відповідності до вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як з`ясовано апеляційним судом та установлено судом першої інстанції, 28 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення страхових виплат.

До заяви додано наступні документи: копія паспорту громадянина України, та ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; рішення Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/3956/21; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ; акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що сталося 24.11.2020 року о 13 год. 55 хв. від 06 березня 2023 року.

Також, 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління ПФУ в Миколаївській області, у якій просив:

нарахувати та виплатити страхову виплату, що передбачена приписами п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V, у зв`язку із нещасним випадком на виробництві, що стався 24.11.2020 року із його матір`ю ОСОБА_2 (а.с.41-43)

У відповідь на подану заяву, 10 вересня 2023 року позивачем отримано лист, згідно до змісту якого пенсійним органом повідомлено про те, що Миколаївським міським відділенням управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області вже призначалась ОСОБА_1 одноразова допомога на сім`ю після смерті його батька, а тому не має підстав для призначення страхової виплати у зв`язку із смертю матері.(а.с.44)

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку, на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V з 01.01.2023 року уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Приписами статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають це право, у разі настання страхового випадку.

У відповідності із частиною 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Згідно до п.2 ч.7 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V страхові виплати складаються із, зокрема, страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували па утриманні померлого).

Положеннями частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V передбачено, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються:

одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на виплату.

Приписами статті 37 вказаного Закону визначено, що для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний веб портал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Разом з тим, стаття 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V установлює порядок розгляду справи про страхові виплати, згідно із яким територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах. До постанови додаються копії необхідних документів.

Згідно до вимог частини 4 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування України діють до затвердження відповідних рішень Пенсійним фондом України.

Згідно до приписів ст. 7, 36, 37, 39, 41-48 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V та з метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, правління Фонду соціального страхування України постановило затвердити Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат №11 від 19.07.2018 року (далі - Порядок № 11).

Пунктом 1.2 Порядку №11 передбачено, що у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі - управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті особам, які мають на це право, виплачуючи, зокрема, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, щомісячну страхову виплату особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого.

У відповідності із пунктами 1.3, 1.4 Порядку №11 Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Копія постанови на вимогу надається потерпілому або особам, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого.

Отже, положення наведених нормативно-правових актів визначають, що рішення про призначення страхових виплат або про відмову в їх призначенні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у вигляді постанови.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади у відповідь на звернення громадян щодо оформлення страхових виплат. В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Натомість чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V та вимог 1.4. Порядку №11.

Як установлено судом апеляційної інстанції, в межах цього адміністративного спору позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення (постанову), в той час, як останній протиправно направив ОСОБА_1 відповідь у формі листа.

За наведеного вище правого регулювання та установлених у справі обставин, відсутність належним чином оформленого рішення Фонду про призначення страхових виплат або про відмову в їх призначенні у формі постанови свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Відтак, відсутність належним чином оформленого рішення фонду, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у формі постанови, свідчить про протиправну бездіяльність уповноваженого органу.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з огляду на відсутність належним чином оформленого рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , у межах цієї справи судом не надається правова оцінка на предмет відповідності поданих на розгляд документів вимогам законодавства України та наявності у особи права на призначення страхової виплати.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.05.2020 року у справі №340/5803/20.

Підсумовуючи вказане, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності у спірних правовідносинах протиправної бездіяльності відповідача стосовно не розгляду та не прийняття рішення (постанови) за результатами поданої заяви позивача про призначення та виплату страхових виплат, а також необхідності зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.06.2023 про призначення та виплату страхових виплат, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-X1V, із прийняттям відповідного рішення по суті.

Згідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 4 статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За наведених вище обставин, оскільки у даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача саме щодо не розгляду та не прийняття рішення (постанови) за результатами поданої заяви позивача про призначення та виплату страхових виплат, судова колегія дійшла висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в резолютивній частині, а в решті - залишенню без змін.

Згідно до вимог частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як слідує з матеріалів справи, при зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами. (а.с.1)

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, загальний розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі складає 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №400/14254/23 змінити.

Викласти пункт 1, 2, 4 резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №400/14254/23 в наступній редакції:

« 1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області стосовно не розгляду та не прийняття рішення (постанови) за результатами поданої заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату страхових виплат, як члену сім`ї померлої ОСОБА_2 , внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 536 грн. 80 коп.»

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №400/14254/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький Ю.В. Осіпов