Справа № 580/1284/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1284/24 Суддя (судді) першої інстанції: Тимошенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Сорочка Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у наданні відстрочки від мобілізації позивачу, на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язати службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити заяву позивача від 03.01.2024 та надати йому відстрочку від мобілізації, на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на те, що звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі абз. 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, у зв`язку із наявністю у нього матері із числа осіб з інвалідністю. Разом з тим, відповідач за наслідками розгляду відповідної заяви, протиправно відмовив у задоволенні звернення позивача.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації від 11.01.2024 № 49, в частині, що стосується відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ІНФОРМАЦІЯ_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 04.09.2024.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 призначено справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 11.09.2024. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

11.09.2024 судом відкладено розгляд апеляційної скарги на 02.10.2024.

02.10.2024 розгляд апеляційної скарги не здійснювався, у зв`язку з технічною неможливістю підключення представника позивача до відеоконференції. Судове засідання відкладено на 09.10.2024.

09.10.2024, у зв`язку з технічною неможливістю підключення представника позивача до відеоконференції, представник позивача у судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів не зґявилась.

Представник відповідача у судове засідання не зґявився, будучи належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

09.10.2024 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29.11.2023 позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 та, на підставі абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із наявністю у нього матері із числа осіб з інвалідністю.

ІНФОРМАЦІЯ_3 надано витяг з протоколу № 49 від 11.01.2024, в якому зазначено «Відмовити в наданні відстрочки як такому, що заявник не надав документів щодо відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону можуть утримувати матір заявника. Рекомендовано заявнику додати відсутні документи та повторно подати документи на розгляд комісії».

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації;

- позивач звернувся до відповідача щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації, у зв`язку із наявністю матері із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААА № 250737, виданою Черкаською обласною МСЕК №2 30.09.2010; пенсійним посвідченням матері ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України 12.02.2023. Родинні відносини позивача з матір`ю підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Всі вищевказані документи були долучені позивачем до заяви від 21.11.2023;

- відповідач у відповідь на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову не прийняв, а направив інформаційний лист від 30.11.2023, в якому зазначив про необхідність надання акта встановлення факту здійснення догляду за матір`ю, яка має групу інвалідності та інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану щодо кількості дітей народжених у шлюбі в особи з інвалідністю (при наявності інших синів ти дочок додати документи, що доводять неможливіссть догляду ними за матір`ю з інвалідністю), копію військово-облікового документа встановленого зразка з відміткою про проходження медичного огляду ВЛК. В подальшому відповідачем відмовлено у наданні позивачу відстрочки. В той же час, суд першої інстанції врахував, що в межах цього спору відповідач не заперечує факт наявності у позивача матері , особи з інвалідністю ІІ групи, при цьому, лише за наявності відповідних доказів того, що позивач не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати батька, як особи з інвалідністю ІІ групи, він може отримати відстрочку від мобілізації, передбачену абзацом 11 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ;

- щодо посилань на необхідність надати витяг з реєстрів актів цивільного стану, що містить відомості актового запису про народження дитини або відомості про відсутність такого запису у особи з інвалідністю, суд першої інстанції зазначив, що оскільки законодавством встановлено конкретні форми витягів з Реєстру, які формуються з нього автоматично, видача за заявою фізичної особи витягу з Реєстру щодо відсутності працездатних дітей у особи з інвалідністю (у разі наявності у військовозобов`язаного дружини (чоловіка) із числа осіб інвалідністю), а також витягу з Реєстру про відсутність працездатних інших дітей у особи з інвалідністю (у разі наявності у військовозобов`язаного батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю), не передбачена чинним законодавством;

- позивачем для вирішення питання про надання відстрочки надано на власний розсуд документи, які на його думку підтверджують право, визначену абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII. При цьому, за висновкками суду першої інстанції, нормами чинного законодавства не передбачено чіткого та вичерпного переліку документів, які позивач повинен був надати відповідачу для отримання відстрочки, що покладає на відповідача певне дискреційне право у спірних правовідносинах. Відповідач, у випадку, якщо поданих документів для відстрочки було недостатньо для підтвердження відсутності інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати батька позивача, повинен був зазначити чітко, який саме документ необхідно подати позивачем та/або самостійно звернутись до компетентних органів для встановлення повідомлених позивачем обставин. Попри вказане, відповідачем не прийнято по суті питання рішення про надання відстрочки або відмови у наданні такої відстрочки;

- суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки протоколом Комісії № 49 від 11.01.2024, заявнику було відмовлено в наданні відстрочки в зв`язку з тим, що подані документи на розгляд, не дають можливості встановити відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати ОСОБА_2 , 1958 року народження. Крім того ОСОБА_1 не надав Комісії відомості про проходження військової - лікарської комісії (ВЛК), що унеможливлює визначення ступені придатності до військової служби, копії військово-облікового документу, акту встановлення факту здійснення догляду за непрацездатною матір`ю, а також відсутня заява про надання згоди військовозобов`язаного на обробку персональних даних, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

Також, апелянт зауважує, що 03.01.2024 листом до ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся позивач із заявою про надання відстрочки, згідно абзацу одинадцятого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Комісією було встановлено, що солдат запасу ОСОБА_1 , 1987 року народження, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся із заявою про надання відстрочки від призову по мобілізації у зв`язку з наявністю у матері ОСОБА_2 1958 р.н., яка є особою з інвалідністю II групи, згідно довідки МСЕК від 30.09.2010. ОСОБА_1 (заявник) подав не повний пакет документів, з яких не можливо встановити родинні стосунки з ОСОБА_2 1958 р.н., яка є особою з інвалідністю II групи, згідно довідки МСЕК від 30.09.2010, крім того не надав відомості про проходження військово-лікарської комісії. Крім того, подані документи на розгляд, не дають можливості встановити відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати матір заявника. А також, відсутня копія військово-облікового документу.

Згідно протоколу Комісії № 49 від 11.01.2024, ОСОБА_1 було відмовлено в наданні відстрочки, в зв`язку з тим, що у заявника не визначено ступінь придатності до військової служби. Рекомендовано заявнику додати відсутні документи та повторно подати документи на розгляд комісії.

А саме, Комісія виявила порушення позивачем дотримання пунктів 3.1 та 3.2 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402:

3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_6 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_7 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 .

3.2. Повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_7 . Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

ОСОБА_1 в поданих документах не зазначив, що у нього є рідний брат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , та сестра ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 , які є дітьми ОСОБА_2 1958 р.н.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Розділом ІІ Конституції України, передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє і на даний час.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ).

У статті 1 Закону № 3543-ХІІ, визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до положень частини восьмої статті 4 Закону № 3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

У частині сьомій статті 1 Закону №2232-XII, закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 № 2232-XII, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відстрочка від призову на строкову військову службу, визначена положеннями ст. 17 Закону № 2232-XII, у відповідності до ч. 1 якої, відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії, відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Під час дії мобілізації вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу покладено саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 23 Закону № 3543-XII, передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Тож, як правильно виснував суд першої інстанції, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації, який є вичерпним та у кожному конкретному випадку, особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

Водночас, суд першої інстанції, вказуючи на те, що позивачем було дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, неповно зґясував всі важливі обставини справи, з огляду на таке.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 29.11.2023 щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації, у зв`язку із наявністю матері із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААА № 250737, виданою Черкаською обласною МСЕК №2 30.09.2010; пенсійним посвідченням матері ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України 12.02.2023. Родинні відносини позивача з матір`ю підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Всі вищевказані докази були долучені позивачем до заяви від 21.11.2023.

Колегією суддів досліджено, що на заяву позивача від 29.11.2023, відповідачем було надано відповідь від 30.11.2023 № 3/4194, в якій звернуто увагу на тому, що пакет документів, наданий ОСОБА_1 для отримання відстрочки від призову по мобілізації (згідно поштового опису № 650), є неповним і не може бути направлений на розгляд комісії з питань надання відстрочок від призову по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тому, заявнику рекомендовано доопрацювати наданий раніше пакет документів та долучити: 1) акт встановленого факту здійснення догляду за матірґю, яка має групу інвалідності; 2) інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану щодо кількості дійтей, народжених у шлюбі в особи з інвалідністю (при наявності інших синів чи дочок додати документи, що доводять неможливість догляду ними за матірґю з інвалідністю); 3) копію військово-облікового документа установленого зразка з відміткою про проходження медичного огляду ВЛК. (а.с. 10, 44)

У подальшому, відповідачем відмовлено у наданні позивачу відстрочки. Відмовляючи позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідач в якості підстави у протоколі засідання комісії від 11.01.2024 № 49 вказав таке: «Відмовити в наданні відстрочки як такому, що заявник не надав документів щодо відсутності інших працездатних осіб, які, відповідно до закону, можуть утримувати матір заявника. Рекомендовано заявнику додати відсутні документи та повторно подати документи на розгляд комісії».

При цьому, у графі дані обґєктивних сімейних обставин вказано також на те, що ОСОБА_1 надав не повний пакет документів, з яких неможливо встановити родинні стосунки з ОСОБА_2 1958 р.н. Крім того, подані документи на розгляд, не дають можливості встановити відсутність інших працездатних осіб, зобовґязаних, відповідно до закону, утримувати матір заявника. А також, відутній військово-обліковий документ. (а.с. 43)

Згідно з нормами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. п. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, наведеними нормами законодавства встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, та особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з п. п. 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Колегія суддів звертає увагу на те, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до п. 20 Порядку № 1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Військово-обліковими документами є: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; для резервістів - військовий квиток.

У той же час, обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути», дійсно, не є тотожнім у спірних правовідносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача була направлена ним особисто та направлення заяви поштою не було вказано, як підставу для відмови в наданні йому відстрочки.

Однак, відповідач як у відповіді на заяву (доопрацювання документів), так і в оскаржуваному рішенні вказував на ненадання заявником військово-облікового документа, що власне, і не заперечується сторонами. Крім того, опис документів вкладення до поштового конверту не містить вкладення військово-облікового документу ОСОБА_1 (а.с. 10)

З викладеного, можливо зробити висновок, що для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, особа повинна надати військово-обліковий документ, саме на підставі якого встановлюється особа військовозобовґязаного, його статус та перебування на обліку у відповідному РТЦК СП та інші документи, за результатами розгляду яких, військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Однак, як встановлено колегією суддів, позивач не підтвердив перебування на обліку у відповідача та до заяви не надав військово-облікового документа, що унеможливлювало, у випадку прийняття рішення Комісії про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відобразити це у його військово-обліковому документі.

На переконання колегії суддів, вказане могло бути самостійною підставою для прийняття рішення про відмову позивачу у наданні відстрочки від мобілізації позивачу на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у звґязку із ненаданням повного пакета документів, необхідного для встановлення особи військовозобовґязаного та прийняття рішення про надання йому відстрочки.

За таких обставин, колегія суддів не встановила порушень порядку прийняття рішення про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з боку відповідача, при цьому, позивач повідомлявся про необхідність доопрацювання поданих на розгляд комісії документів.

Також, норма абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3543-ХІІ (у відповідній редакції, чинній на момент подання заяви), визначає умову, за якої можливе отримання відстрочки військовозобов`язаним, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи, а саме за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, такими особами (зобов`язаними утримувати непрацездатних осіб ) є зокрема повнолітні дочка, син.

Тому, вимога відповідача про необхідність надати підтвердження відсутності інших осіб, зобов`язаних здійснювати догляд (утримання) відповідно до закону (у редакції порядку, чинній на дату звернення до відповідача), такі як повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей, є правомірною. Відповідач виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного розгляду заяви, правомірно прийняв рішення, яким повідомив позивача про необхідність вчинення певних дій, у цьому контексті порушення права позивача не допущено.

Колегія суддів, у контексті висновків суду першої інстанції, вважає, що, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок довести відсутність інших осіб, які можуть такий догляд здійснювати покладається на відповідача, проте, першочергово, саме позивач повинен зібрати необхідний перелік документів, для того щоб підтвердити наявність права на відстрочку.

Відповідач в свою чергу має обов`язок довести правомірність свого рішення та законність мотивів, які стали підставою для ухвалення відповідного рішення, однак у відповідача немає обов`язку збирати докази та документи, які необхідні для підтвердження наявності підстав для відстрочки.

Позивач не обмежений у виборі способу підтвердження відсутності інших осіб, які можуть такий догляд здійснювати. Водночас, позивачем взагалі не було надано таких документів ані при зверненні до відповідача, ані при зверненні до суду з цим позовом.

Колегіє суддів не встановлено порушення чинного законодавства України в діях відповідача, а відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

У той же час, відповідач не заперечує факт наявності у позивача матері, особи з інвалідністю ІІ групи. Разом з тим, лише за наявності відповідних доказів того, що позивач не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати матір, як особи з інвалідністю ІІ групи, він може отримати відстрочку від мобілізації, передбачену абзацом 11 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.

Крім того, слід наголосити на тому, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутись до відповідача із заявою, у встановленому порядку, з наданням військово-облікового документа, та з урахуванням змін, внесених до пакету документів та порядку, передбачених прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував ненадання позивачем при зверненні із заявою усіх необхідних документів, тому дійшов помилкового висновку про протиправність рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу ОСОБА_1 .

Крім того, задовольняючи позовні вимоги, шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", у звґязку з тим, що у відповідача відсутня дискреція, як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції втрутився в дискреційні повноваження відповідача, як субґєкта, уповноваженого законом надавати відстрочку від призову, при цьому, суд, з урахуванням встановлних обставин справи та протиправності покладених в основу такого рішення підстав, має зобовґязати відповідача повторно розглянути заяву, з урахуванням висновків суду, що не буде вважатись втручанням в дискрецію такого органу та гарантуватиме дотримання прав позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з неповним зґясуванням всіх обставин справи, порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено 14.10.2024.