Справа № 400/4663/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/4663/24

Перша інстанція: суддя Устинов І. А.,

повний текст судового рішення

складено 02.07.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

17 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні індексації пенсії позивачу, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини другої? статті 42 Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньоі? заробітноі? плати (доходу) в Украі?ні, з якоі? сплачено страхові внески, та якии? враховується для обчислення пенсіі?, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів Украі?ни від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсіи? та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту наи?більш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів Украі?ни від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсіи?них і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту наи?більш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів Украі?ни від 24.02.2024 №185 "Про індексацію пенсіи?них і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту наи?більш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсіі?, починаючи з 01.03.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він отримує пенсію за віком з 2021 року відповідно до Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому показник середньої заробітної плати після призначення пенсії за віком на загальних підставах враховувався за 2018, 2019, 2020 роки, що передували року (2021 рік) звернення із заявою про призначенням пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини третьої статті 45 Законом № 1058-ІV. Також відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. З 01.03.2022 відбулася індексація пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вр Постанова КМУ № 118). Пунктом 1 Постанова КМУ № 118 передбаченого з 01.03.2022 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14. З 01.03.2023 відбулася індексація пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (надалі Постанова КМУ № 168). Зокрема, пунктом 1 Постанова КМУ № 168 передбачено з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197. А пунктом першим постанови Кабінету Міністрів Украі?ни від 24.02.2024 No185 «Про індексацію пенсіи?них і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту наи?більш вразливих верств населення у 2024 році» (далі по тексту Постанова КМУ No185 ) було установлено, що з 01.03.2024 перерахунок пенсіи? відповідно до частини другоі? статті 42 Закону No1058-ІV та Порядку No 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньоі? заробітноі? плати (доходу) в Украі?ні, з якоі? сплачено страхові внески, та якии? враховується для обчислення пенсіі?, у розмірі 1,0796. Проте позивачу пенсія не була проіндексована на підставі Постанови КМУ №118, Постанови КМУ №168 та Постанови КМУ № 185, листом відповідач відмовив у проведенні індексації, тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду, який просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що позивачці призначено пенсію за віком 22.10.2021 і при обчислені середньомісячної заробітної плати було взято показник середньої заробітної плати за три минулі роки. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки складає 9118,81 грн. Отже, при обчисленні пенсії Позивача застосовано показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 9118,81 грн., який перевищує показники 6186,32 грн. та 7405,03 грн. та 7994,47 грн., які застосовуються при перерахунку пенсії відповідно до Постанови №118, Постанови №168 та Постанови №185 відповідно. Відтак, відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсіі?? Позивача з 01.03.2022 відповідно до Постанови №118, з 01.03.2023 відповідно до Постанови №168 та з 01.03.2024 відповідно до Постанови №185. Так, стосовно позивача для індексаціі? було використано: п.4 Постанови №185 з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсіі? та встановлено щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 135 грн., п.6 Постанови №168 з 01.03.2023 проведено перерахунок пенсіі? та встановлено щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 100 грн., п.6 Постанови №185 з 01.03.2024 проведено перерахунок пенсіі? та встановлено щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 100 грн. Отже, пенсія позивача розрахована на підставі норм чинного законодавства. Крім того, позивачем порушено строку звернення до суду відповідно до ст. 122 КАС України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 22.10.2021 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

При призначенні пенсії за віком, застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: 9118,81 грн за 2018-2020 роки.

Відповідачем стосовно позивача для індексаціі? було використано: п.4 Постанови №118 - з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсіі? та встановлено щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 135 грн., п.6 Постанови №168 - з 01.03.2023 проведено перерахунок пенсіі? та встановлено щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 100 грн. , п.6 Постанови №185 - з 01.03.2024 проведено перерахунок пенсіі? та встановлено щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 100 грн.

Позивач через не проведення індексації пенсії відповідно до постанов КМУ № 118, 168, 185 звернувся до відповідача з відповідною заявою.

Листом від 22.04.2023 повідомлено позивача про те, що згідно з Порядком №124 внаслідок індексаціі? пенсія Позивача не підлягала підвищенню. А тому з 01.03.2022 на підставі пункту четвертого Постанови КМУ №185 Позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 130 грн, з 01.03.2023 на підставі пункту шостого Постанови КМУ №168 щомісячну доплату до пенсіі? в розмірі 100 грн, а з 01.03.2024 відповідно до пункту третього Постанови КМУ №185 також доплату в розмірі 100 гривень.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови в проведенні індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 протиправними, а тому звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV встановлено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії.

Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина п`ята статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Частиною другою статті 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Суд зауважує, що індексація пенсії згідно з цією нормою відбувається не шляхом безпосереднього збільшення її розміру на певний коефіцієнт, а шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії.

Цей показник у відповідності до абзацу 2 частини другої статті 42 Закону №1058-IV збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 (далі Порядок №124).

Разом з цим, хоча вказаний Порядок і затверджений у 2019 році, але враховуючи пункт 1 Порядку №124, його дія поширюється не лише на проведення індексації пенсій у 2019 році, а й на її проведення в наступні роки.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином запроваджений механізм індексації обчислюється з урахуванням збільшених у попередніх роках показників середньої заробітної плати. Тому передбачений статтею 42 Закону №1058-IV перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється з використанням спеціально визначеного для цього показника середньої заробітної плати.

Цей показник розраховується саме з метою використання при розрахунку індексації пенсії, що визначає сферу його застосування.

Згідно з даними розміщеними на веб-сайті Пенсійного фонду України (http://www.pfu.gov.ua), середня заробітна плата за 2014 рік становила 3149,45 грн, за 2015 рік 3661,41 грн, за 2016 рік 4482,35 грн. Отже, середній показник станом на 01 жовтня 2017 становить 3764,40 грн ((3149,45 грн + 3661,41 грн + 4482,35 грн) : 3 = 3764,40 грн).

У 2022 році пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 (далі Постанова №118) було передбачено коефіцієнт 1,14. Тому при перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і Порядку №124 з метою індексації пенсій використовувався показник середньої заробітної плати 6186,32 грн (3764,40 грн Х 1,17 Х 1,11 Х 1,11 Х 1,14 = 6186,32 грн) з 01 березня 2022 року.

У 2023 році пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 (далі Постанова №168) було передбачено коефіцієнт 1,197. Тому при перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і Порядку №124 з метою індексації пенсій використовувався показник середньої заробітної плати 7405,03 грн (3764,40 грн. Х 1,17 Х 1,11 Х 1,11 Х 1,14 Х 1,197 = 7405,03 гривні) з 01 березня 2023 року.

У 2024 році пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 (далі Постанова №185) було передбачено коефіцієнт 1,0796. Тому при перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і Порядку №124 з метою індексації пенсій використовувався показник середньої заробітної плати 7994,47 грн (3764,40 грн Х 1,17 Х 1,11 Х 1,11 Х 1,14 Х 1,197 Х 1,0796 = 7405,03 гривні) з 01 березня 2024 року.

З урахуванням вищенаведених показників органи Пенсійного фонду Україні зобов`язані були визначати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески (Зс), згідно з статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вже зазначалося, такий розрахунок здійснюється саме з метою використання у механізмі індексації. Автономний характер такого розрахунку обмежує його застосування у інших процедурах, зокрема при призначенні пенсій.

Тому фактично у відносинах пенсійного забезпечення застосовуються два показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховується для обчислення пенсії: розрахований з метою індексації пенсій та визначений для інших цілей, у тому числі для призначення пенсій.

В межах даних спірних правовідносин розраховані з метою індексації пенсії у 2022, 2023 та 2024 роках показники середньої заробітної плати складають 6186,32 грн., 7405,03 грн. та 7994,47 грн. відповідно.

Як свідчать встановлені у цій справі обставини, при обчисленні пенсії позивача відповідач застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який обраховується для обчислення пенсії за 2018-2020 роки (останні три роки, що передували року призначення позивачу пенсії) 9118,81 грн.

Цей розмір є більшим за розмір показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки, і які підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з індексацією відповідно до статті 42 Закону №1058-IV.

У разі їх застосування при перерахунку пенсії позивача розмір останньої не збільшиться, оскільки при призначенні пенсії був застосований більший показник середньої заробітної плати (9118,81 грн).

Таким чином, згідно з Порядком №124 пенсія позивача з 01 березня 2022 року, 01 березня 2023 року та 01 березня 2024 не збільшується. У цьому разі пунктом 4 постанови №118, пунктом 6 постанови №168 та пунктом 6 постанови №185 передбачені виплати щомісячної доплати до пенсії в розмірі 135, 100 та 100 гривень відповідно, які були призначені позивачу за результатами проведених перерахунків на виконання названих постанов Кабінету Міністрів України.

Тобто, призначені у 2021 році пенсії (саме в цьому році позивачу було призначено пенсії відповідно до Закону №1058-IV) з урахуванням показника середньої заробітної плати 9118,81 грн. не індексуються із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14 (01 березня 2022 року), 1,197 (з 01 березня 2023 року) та 1,0796 (з 01 березня 2024 року). Проте до таких пенсій встановлюються щомісячні доплати в розмірі 135 грн. (з 01 березня 2022 року), 100 грн. (з 01 березня 2023 року) та 100 грн. (з 01 березня 2024 року) у межах максимального розміру пенсії.

Суд зауважує, що вказані норми постанов №118, №168 та №185 прямо допускають, що внаслідок перерахунку певні пенсії, призначені відповідно до Закону №1058-IV, не підвищиться. У зв`язку з цим для досягнення мети індексації установлені щомісячні доплати.

Вказане спростовує доводи позивача про обов`язкове підвищення пенсії внаслідок проведення індексації відповідно до статті 42 Закону №1058-IV.

Вирішуючи даний спір, суд не вбачає проявів дискримінації до позивача за ознакою року виходу на пенсію при проведенні індексації пенсії. Послідовне щорічне застосування коефіцієнтів підвищення показників середнього заробітку, внаслідок якого з часом таке значення при проведенні індексації зрівняється з іншими, забезпечить рівність осіб в контексті індексації незалежно від року призначення їм пенсії.

А тому, судом першої інстанції правильно зазначено, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача за період з 2022 року по 2024 рік у зв`язку з індексацією, діяв обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства.

При вирішенні даного спору судом в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31 липня 2024 року (справа №380/27728/23) в подібних відносинах.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька