Справа № 420/6718/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6718/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 4148-1633/Т-02/8-1500/24 від 06.02.2024 року, щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по адміністративній справі № 420/11027/20 за період з 01.01.2018 року по 30.04.2021 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по адміністративній справі № 420/11027/20 за період з 01.01.2018 року по 30.04.2021 року;

стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 1211 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 січня 2024 року, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо здійснення нарахування та виплати недоотриманої пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по адміністративній справі № 420/11027/20. Проте, листом за вих. № 4148-1633/T-02/8-1500/24 від 06.02.2024 року, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у здійсненнs нарахування та виплати недоотриманої пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по адміністративній справі № 420/11027/20, у зв`язку з відсутністю правових підстав. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати недоотриманої пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по адміністративній справі № 420/11027/20 протиправними, оскільки ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 на день його смерті, що підтверджується довідкою ЖСК «Судоремонтник-4» №3 від 25.12.2023 року та є, членом сім`ї (дружиною) померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.12.1976 року а отже, відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на одержання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 в сумі 208627,15 грн. підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Станом на дату смерті ОСОБА_2 , тобто на 23.09.2023, зазначена заборгованість пенсії не виплачена. Додатково зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не є стороною по справі № 420/11027/20 в розумінні статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України, право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду, вона буде мати у разі зміни сторони виконавчого провадження по вищевказаній справі в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України. Також відповідач зазначає, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Виплата пенсії припинена станом на дату смерті ОСОБА_2 , тобто на 23.09.2023 рік. Згідно із статтею 61 Закону № 2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Враховуючи зазначене, відповідач звертає увагу, що відповідно до статті 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Таким чином, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, та відповідно й заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії. Відповідна правова позиція викладена в ухвалі ВАС України від 08.05.2012 № К/9991/8624/11 за реєстраційним номером в ЄДРСР 24408683.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію відповідно до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-XII.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №420/11027/20 задоволено частково позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №11/2325 від 01.10.2020р., виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату з 01.04.2019 р. пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №11/2325 від 01.10.2020р., виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби, з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 р. перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з 90 % відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 р. із врахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_2 перерахованої пенсії у розмірі 100% суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 р. згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_2 з 05.03.2019 р. з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено..

На виконання вказаного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувало ОСОБА_2 пенсію.

Виплата нарахованої доплати пенсії за період з з 01.01.2018 по 30.04.2021 в сумі 208627,15 грн підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Станом на дату смерті ОСОБА_2 , тобто на 23.09.2023, зазначена заборгованість пенсії не виплачена.

Виплата пенсії припинена станом на дату смерті ОСОБА_2 , тобто на 23.09.2023 рік.

Позивачка є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 11.12.1976 року №376819 серія І-ЖД.

На звернення представника позивача, відповідач листом від 08.01.2024 року повідомив, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з з 01.01.2018 по 30.04.2021 в сумі 208627,15 грн підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Станом на дату смерті ОСОБА_2 , тобто на 23.09.2023, зазначена заборгованість пенсії не виплачена. Додатково зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не є стороною по справі № 420/11027/20 в розумінні статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України, право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду, вона буде мати у разі зміни сторони виконавчого провадження по вищевказаній справі в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262).

Статтею 61 Закону №2262 визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідно до положень частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Порядок №3-1)

Згідно з пунктом 4 Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Таким чином, законодавцем передбачено окремий порядок виплати неотриманої за життя суми пенсії визначеним колом його близьких осіб в межах шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.

Відповідно до абз.1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті (абз. 3 п. 2.26 розділу II Порядку № 22-1).

Абзацом 1 ч. 2, частиною 4 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII Про запобігання корупції).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Статтею 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати, тобто після нарахування є власністю пенсіонера.

Суд звертає увагу сторін, що конституційне право на отримання пенсії не може бути обмежено з огляду на приписи Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Не виплата пенсії яка гарантована Конституцією України є прямим порушенням статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи, пов`язані з правом власності, визнав та утвердив у практиці принцип рівноправності, який випливає зі ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, така позиція Суду була закріплена у постанові ЄСПЛ у справі Пайн Веллей Девелоупментс Лтд. та інші проти Ірландії від 29 листопада 1991 року. Порушенням мирного володіння майном, яке належить фізичним та юридичним особам, є, по суті, будь-яке втручання у право власності зазначених осіб. Саме таке втручання може мати форму позбавлення можливості використовувати об`єкти, які належать на праві власності зазначеним особам, ненадання передбачених у законодавстві дозволів, інших форм перешкоджання реалізації права власності. Як правило, суб`єктами останніх із форм втручання у право власності є державні органи та посадові особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є дружиною померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 03.10.1987 року №295606 серія ІІ-ЖД.

Наявність родинного зв`язку між позивачкою та померлим відповідач в наданих позивачці листах не заперечує. Крім цього такий зв`язок підтверджений належним чином, копіями відповідних документів, а саме: свідоцтвом про укладення шлюбу від 11.12.1976 року №376819 серія І-ЖД, свідоцтвом про смерть №743335 Серії НОМЕР_3 від 25.09.2023 року, які наявні в матеріалах справи

Зі змісту листа від 08.01.2024 року вбачається, що позивачка звернулась із відповідним зверненням до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у встановлений шестимісячний строк. Відтак позивачка, має право на отримання недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно ст.61 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у виплаті позивачці, як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, суми пенсії, що підлягала виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю у загальному розмірі 208627,15 грн. на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по справі №420/11027/20.

При цьому, суд зауважує, що нормою Закону №2262 запроваджено спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2)батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплати боргу за пенсією.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті.

Тобто, позивачка, як дружина померлого, має право на виплату суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові, які мають право на пенсію за Законом №2262, незалежно від того чи є він спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , при цьому норма статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачає можливості здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, так як направлена на безспірне отримання таких коштів.

Також вказані висновки підтримав П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 09.02.2022 року по справі №420/18827/21.

З огляду на зазначене, з метою належного захисту прав та інтересів позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 в загальному розмірі 208627,15 грн. на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по справі №420/11027/20 за період з 01.01.2018 року по 30.04.2021 року.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у загальному розмірі 208627,15 грн. на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по справі №420/11027/20 за період з 01.01.2018 року по 30.04.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у загальному розмірі 208627,15 грн. на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по справі №420/11027/20 за період з 01.01.2018 року по 30.04.2021 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Враховуючи періодичну відсутність електроенергії у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду, тривалість повітряних тривог, знаходження судді знаходження судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано суддею 11.10.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К.Василяка