Справа № 420/16963/24
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати противними дії тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 щодо притягнення помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи - начальника юридичної служби майора юстиції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Про результати службового розслідування №392 від 15.05.2024.

Ухвалою суду від 04.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано від Військової частини НОМЕР_1 матеріали службового розслідування стосовно позивача.

Справу розглянуто з урахуванням перебування судді Токмілової Л.М. у відпустці.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що його не було ознайомлено із оскаржуваним пунктом наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відповідно актом службового розслідування. Не повідомлення особи щодо проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності є порушенням Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України. Позивач наголошує, що з його боку не допущено будь-яких порушень, а у особи, яка винесла оскаржуваний наказ були відсутні повноваження щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позивач зазначає, що службове розслідування призначено та проведено із численними порушеннями законодавства.

По - перше, начальник управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , а також військовослужбовці управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 є зацікавленими особами у результатах проведення службового розслідування. Ці особи мають обов`язково бути опитаними в рамках проведення службового розслідування згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 року №272 Про призначення службового розслідування (у них обов`язково мають бути відібрані пояснення). Вони при цьому також є безпосередніми начальниками головному спеціалісту організаційно-штатного відділу управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 .

По - друге, головний спеціаліст організаційно-штатного відділу управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 , є підлеглим військовослужбовців чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також осіб співучасників правопорушення.

Вищезазначене, є грубим порушенням статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, а також п.12. Розділу III ПОРЯДКУ проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 року №608.

В ході проведення службового розслідування мають встановлюватись всі обставини та факти, що сприяли вчиненню правопорушенню, а не лише ті які зручні полковнику ОСОБА_4 як посадовій особі персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 .

Командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_5 , начальник відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_6 регулярно вживали заходи щодо дотримання процедури, яка передбачає алгоритм дій посадових осіб військової частини у разі призначень військовослужбовців на виборні посади у державних установах, яка визначена Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 Про результати службового розслідування №392 від 15.05.2024 року не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які проігнорували клопотання командира військової частини НОМЕР_2 до командира військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття правового рішення у дотриманні законності та правильності обліку призначеного ОСОБА_7 Головою Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України за вихідним №1619/157/2810 від 17.05.2023 року, а також ігнорують по теперішній час.

Також, в ході проведення службового розслідування не враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередньої поведінки військовослужбовців, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби військовослужбовцями. У командування військової частини НОМЕР_2 не було відібрано службових характеристик, копій службових карток у військовослужбовців, які надавали пояснення в ході проведення службового розслідування. Службова характеристика позивача не відбиралась, як і його послужний список. Службова картка позивача також залишена поза увагою.

Позивач наголошує, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби, що посадовими особами враховано не було.

Позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач відзив не надав, ухвалу про відкриття провадження доставлено до електронного кабінету відповідача 04.06.2024 року. Матеріали службового розслідування суду також не надано.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Майор юстиції ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 на посаді помічника командира з правової роботи начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.05.2024 року № 392 «Про результати службового розслідування», а саме пунктом 2, за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статті 16, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 2.9.3.1. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої начальником Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017, майора юстиції ОСОБА_1 , помічника командира з правової роботи - начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення догана.

Зі змісту наведеного вище наказу вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 №272 Про призначення службового розслідування, було проведене службове розслідування, за результатами якого було встановлено наступне.

Відповідно до пункту 12 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 №352, сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_7 знято з усіх видів забезпечення, зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 та направлено у відрядження до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України з порушенням вимог пунктів 116, 153 Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (із змінами) (надалі - Положення), в частині, що визначають порядок та підстави зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних командирів та відрядження військовослужбовців до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти.

Дії полковника ОСОБА_5 , який станом на 26.12.2022 займав посаду командира військової частини НОМЕР_2 , в рамках даного службового розслідування не розглядались у зв`язку з призначенням останнього на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_3 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.01.2024 № 178.

Помічник командира з правової роботи - начальник юридичної служби військової частини НОМЕР_2 майор юстиції ОСОБА_1 правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в бригаді належним чином не організував; належну перевірку відповідності вимогам законодавства проекту наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 № 352 не здійснив; письмовий висновок командиру військової частини з роз`ясненням невідповідності пункту 12 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних командирів та відрядження військовослужбовців до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти, не надав.

Своїми діями майор юстиції ОСОБА_1 порушив вимоги:

статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою;

статті 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині, відповідно до якої помічник командира бригади з правової роботи зобов`язаний організовувати правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в бригаді, надавати командуванню пропозиції та консультації щодо вирішення питань правового забезпечення діяльності бригади; перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові бригади, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами; надавати письмовий висновок командирові бригади з роз`ясненням та пропозиціями щодо юридично обґрунтованого вирішення відповідних питань у разі невідповідності проекту наказу чи іншого документа правового характеру вимогам законодавства;

пункту 2.9.3.1. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої начальником Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, в частині, відповідно до якої юридичним підрозділом військової частини проводиться перевірка на відповідність законодавству України проекти наказів та інших нормативних актів (наказів та директив нормативно-правового характеру), що подаються на підпис керівництва;

пунктів 116, 153 Положення в частині, що визначають порядок та підстави зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних командирів та відрядження військовослужбовців до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти.

Таким чином, з огляду на зміст наказу про результати службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статті 16, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 2.9.3.1. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої начальником Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017, яке полягає у не проведенні та не організації правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в бригаді, не здійсненні належної перевірки відповідності вимогам законодавства проекту наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 № 352, не наданні письмового висновку командиру військової частини з роз`ясненням невідповідності пункту 12 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних командирів та відрядження військовослужбовців до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут ЗСУ), Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608 (далі Порядок), Положенням про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (із змінами) (далі - Положення), а також Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої начальником Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017 (далі Інструкція).

Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (ВСТУП).

Відповідно до ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 100 Статуту передбачено, що Помічник командира бригади з правової роботи (юрисконсульт бригади) зобов`язаний:

організовувати правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в бригаді, надавати командуванню пропозиції та консультації щодо вирішення питань правового забезпечення діяльності бригади;

перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові бригади, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами;

надавати письмовий висновок командирові бригади з роз`ясненням та пропозиціями щодо юридично обґрунтованого вирішення відповідних питань у разі невідповідності проекту наказу чи іншого документа правового характеру вимогам законодавства;

здійснювати правове забезпечення господарської діяльності бригади, брати участь у підготовці, укладенні та здійсненні контролю за виконанням господарських договорів, організовувати претензійну роботу, готувати позови та скарги до суду;

за дорученням командира бригади представляти інтереси бригади в судах та інших органах;

аналізувати наслідки розгляду претензій, позовів та справ у судах і подавати командирові бригади пропозиції щодо вдосконалення правового забезпечення діяльності бригади;

надавати висновки щодо законності списання матеріальних цінностей та давати правову оцінку фактам нестач, крадіжок, псування військового майна, готувати матеріали про відшкодування за рахунок винних осіб завданих державі матеріальних збитків, надавати правову допомогу при проведенні розслідувань за цими фактами;

сприяти правовими засобами зміцненню військової і трудової дисципліни серед військовослужбовців та працівників бригади;

давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в бригаді;

надавати правову допомогу службовим особам бригади в дотриманні законодавства з питань соціального і правового захисту військовослужбовців, членів їхніх сімей та працівників бригади;

організовувати та проводити заходи з правової підготовки та брати участь у правовому вихованні особового складу бригади, правовому інформуванні особового складу, надавати консультації з питань, пов`язаних із діяльністю бригади;

організовувати зберігання текстів законів та інших нормативно-правових актів, своєчасне внесення до них відповідних змін, забезпечувати ведення довідкової роботи щодо наказів і директив Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, наказів командира бригади і його прямих начальників.

Пунктом 2.9.3.1. Інструкції передбачено, що юридичним підрозділом військової частини (установи) проводиться перевірка на відповідність законодавству України таких документів: проекти наказів та інших нормативних актів (наказів та директив нормативно-правового характеру), що подаються на підпис керівництва.

Відповідно до пунктів 116 Положення передбачено зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання.

Пунктом 153 Положення передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період) за їх згодою можуть бути відряджені в інтересах оборони держави та її безпеки до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти із залишенням на військовій службі, але зі звільненням із займаної посади з дальшим призначенням на посаду відповідно до Переліку посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних закладах освіти, та граничних військових звань за цими посадами, який затверджується Президентом України.

Для заміщення вакантних посад у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, державних та комунальних закладах освіти їх керівники надсилають до Міністерства оборони України письмовий запит про основні характеристики зазначених посад та професійні, освітні і кваліфікаційні вимоги, яким повинні відповідати військовослужбовці для зайняття таких посад.

На підставі письмового запиту Міністерством оборони України здійснюється добір військовослужбовців для відрядження на посади в державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, державних та комунальних закладах освіти.

Рішення про відрядження військовослужбовців приймається Міністром оборони України.

Відрядження оформлюється на підставі письмового запиту керівника державного органу, підприємства, установи, організації, державного та комунального закладу освіти, рапорту військовослужбовця та відповідного подання наказами Міністра оборони України.

Про призначення відряджених військовослужбовців на посади керівники державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти письмово повідомляють Міністерство оборони України.

Саме за порушення вищенаведених норм, позивача, як помічника командира з правової роботи - начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_2 , притягнуто до відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».

Ці порушення встановлені за результатами службового розслідування за фактом зняття з усіх видів забезпечення, зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 та направлення у відрядження до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_7 , відповідно до пункту 12 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 №352, з порушенням вимог пунктів 116, 153 Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (із змінами), в частині, що визначають порядок та підстави зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних командирів та відрядження військовослужбовців до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти.

Так, розслідуванням встановлено, що позивач:

правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в бригаді належним чином не організував;

належну перевірку відповідності вимогам законодавства проекту наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 № 352 не здійснив;

письмовий висновок командиру військової частини з роз`ясненням невідповідності пункту 12 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних командирів та відрядження військовослужбовців до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти, не надав.

З аналізу наведених в наказі обставин, неподання відповідачем відзиву та жодного доказу на спростування наведених позивачем обґрунтувань, зокрема матеріалів службового розслідування, які суд витребовував в ухвалі про відкриття провадження, суд робить висновок про недоведеність вчинення позивачем порушень, які зазначені у наказі.

Відповідачем не надано доказів, що позивач не проводив та не організовував належним чином правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в бригаді, а також, чи надавався цей наказ позивачу на перевірку відповідності вимогам законодавства проекту наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 № 352.

Суд зауважує, що за правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Варто також зазначити, що позивач є підлеглим особи, яка видавала наказ (по стройовій частині) від 26.12.2022 №352 про зняття з усіх видів забезпечення, зарахування у розпорядження та направлення у відрядження до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_7 .

І, як встановлено з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.05.2024 року № 392 «Про результати службового розслідування» дії полковника ОСОБА_5 , який станом на 26.12.2022 займав посаду командира військової частини НОМЕР_2 , в рамках даного службового розслідування не розглядались у зв`язку з призначенням останнього на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_3 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.01.2024 № 178.

Згідно зі ст. 68 Статуту начальник штабу бригади (полку, окремого батальйону) підпорядковується командирові бригади (полку, окремого батальйону) і є прямим начальником усього особового складу бригади (полку, окремого батальйону).

Відповідно до ст. 30 Статуту начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно з ст. 35 Статуту накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до ст. 36, 37 Статуту командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Як зазначає у позовній заяві позивач, його безпосередній та прямий начальник ТВО начальника штабу першого заступника командира ВЧ НОМЕР_2 віддав розпорядження/вказівку відрядити сержанта ОСОБА_7 відповідно до рапорту ТВО командира батальйону матеріального забезпечення ВЧ НОМЕР_2 , і, у позивача, не було підстав не виконувати/ не погоджувати розпорядження/резолюцію безпосереднього начальника за відсутності ознак явно злочинного розпорядження.

Відповідачем не надано жодних доказів про встановлення в ході службового розслідування обставин щодо наявності/відсутності наказів позивачеві з боку вищого керівництва в частині перевірки відповідності вимогам законодавства проекту наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 № 352.

Окрім того, ненадання оцінки діям командира ВЧ НОМЕР_2 , який підписував наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.12.2022 № 352 свідчить про неповне з`ясування обставин під час проведення службового розслідування.

Щодо порядку проведення службового розслідування, то суду зазначає наступне.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608.

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування (п. 1).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування) (п. 3).

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування (п. 8).

До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення (п. 12).

Особи, які проводять службове розслідування зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб (п. 1 розділу IV).

Особи, які проводять службове розслідування, мають право:

запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування) (п. 2 розділу IV).

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (п. 3 розділу IV).

За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (п. 1 розділу V).

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (п. 1 розділу VІ).

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту (п. 2 розділу VІ).

Позивач зазначає, що його не повідомили про проведення службового розслідування, не ознайомили з актом та не довели наказ про притягнення до відповідальності, вказане не спростовано відповідачем.

Щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани варто зауважити наступне.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (ст. 45).

На військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів) (ст. 48).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення (ст. 85).

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст. 86).

Заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб (ст. 91).

Відповідач не надав обґрунтувань, чому саме до позивача застосовано такий вид стягнення як догана, а не інший, що саме було враховано при прийнятті такого рішення. Чи враховувались характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка позивача, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Виходячи із вищенаведеного, суд робить висновок, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати противними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи - начальника юридичної служби майора юстиції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Про результати службового розслідування №392 від 15.05.2024.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.