Справа № 320/17760/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №19 від 27.03.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1972 по 06.02.1977, періоди роботи з 07.02.1977 по 03.06.1975, з 01.07.1975 по 26.06.1978 (навчання), з 01.11.1978 по 31.12.1989, з 01.01.1990 по 17.09.1977, з 10.10.1977 по 18.12.1977, з 1978 по 31.12.1998 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , трудової книжки колгоспника від 06.02.1978 та призначити пенсію з врахуванням заробітної плати на підставі архівних довідок від 10.06.2010 №№41, 42, 43, 44 з 20.03.2024.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що пенсійним органом було протиправно відмовлено їй у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності інформації, що підтверджує припинення виплати пенсії, внаслідок чого ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року даний позов задоволено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, а саме відомості про дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтовування вимог апеляційної скарги зазначено, що обов`язок в наданні достатнього пакету документів законодавець покладає на позивача, а Головне управління не наділено повноваженнями у підтвердженні страхового стажу, а лише у відповідності до п. 4.2 Порядку №22-1 досліджує, аналізує та перевіряє вже надані документи та виявляє їх неточності та розбіжності.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії ЕС, виданим Сакським МРВ ГУ МВС України в Криму 23.10.1996.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

20.03.2024 позивач звернулась до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянуло заяву позивача та прийняло рішення від 27.03.2024 №19, яким відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю інформації, що підтверджує припинення виплати пенсії.

Так, у вказаному рішенні відповідач зазначив, що відповідно до пункту 2.8 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави - окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації.

Страховий стаж позивача становить 17 років 02 місяці 06 днів.

За результатом розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу не зараховані періоди догляду за дитиною 21.02.1983 р.н., оскільки відсутня інформація, що підтверджує факт її виховання до 3-річного віку; роботи згідно довідок про заробітну плату від 10.06.2010 № 41, 42, 43, 44 в колгоспі "Рассвет" (російською мовою) з січня 1978 по 31.07.1994, оскільки відсутня інформація про відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум трудової участі у громадському господарстві; в КСП "Рассвет" (російською мовою) з 01.08.1994 по грудень 1997, оскільки відсутні підстави зарахування та звільнення. Зарахування до страхового стажу періоду роботи в КПС "Рассвет" згідно довідки про заробітну плату від 10.04.2010 №44 можливо за умови підтвердження первинними документами.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (стаття 1 Закону № 1058-1V, який набрав чинності з 01.01.2004).

Таке ж визначення містить і частина перша статті 24 Закону № 1058-1V, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 26 Закону України №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно.

Згідно частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу наведених положень слідує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Записами № 1, 2, 3, 4, 5 копії трудової книжки позивача від 01.09.1977 року серії НОМЕР_1 підтверджуються період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1972 року по 06.02.1977 року та періоди роботи з 07.02.1977 по 17.09.1977, з 10.10.1977 по 18.12.1977 років.

Вказані записи трудової книжки містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити наказів, на підставі яких вони внесені, та печатку підприємств.

Крім того, записами у трудовій книжці колгоспника від 06.02.1978 підтверджується період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1978 року по 1998 рік.

У вказаній трудовій книжці колгоспника від 06.02.1978 наявні записи про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в господарстві (кількість вироблених людиноднів), про суми нарахованих грошових коштів, номери та дати особових рахунків, записи завірені підписом голови колгоспу та головного старшого бухгалтера колгоспу, а також печатками підприємства.

Також позивачем додано довідки про заробітну плату від 10.06.2010 №41, 42, 43, 44 в колгоспі "Рассвет" (російською мовою).

Водночас суд зазначає, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач у спірному рішенні зазначив про відсутність інформації, що підтверджує припинення виплати пенсії.

При цьому, пенсійний орган послався на пункт 2.8 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, а саме: громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави - окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації.

Водночас, судом першої інстанції вірно враховано, що позивач є громадянкою України (підтверджується відповідним паспортом), на час звернення до пенсійного органу (березень 2024 року) позивач не проживає на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя (проживає у Київській області) і звернулась до пенсійного орану із заявою про призначення пенсії за віком, а не про поновлення виплати пенсії, а тому відповідач при розгляді заяви ОСОБА_1 дійшов помилкового висновку про необхідність надання останньою до пенсійного органу заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта та документів про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов вірного висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №19 від 27.03.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не вірно встановлено періоди роботи позивача, які підлягають зарахуванню та хибно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди, а саме: з 07.02.1977 по 03.06.1975, з 01.07.1975 по 26.06.1978 (навчання), з 01.11.1978 по 31.12.1989, з 01.01.1990 по 17.09.1977.

Як встановлено вище, записами трудової книжки позивача від 01.09.1977 року серії НОМЕР_1 підтверджуються період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1972 року по 06.02.1977 року та періоди роботи з 07.02.1977 по 17.09.1977, з 10.10.1977 по 18.12.1977 років, записами у трудовій книжці колгоспника від 06.02.1978 підтверджується період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1978 року по 31.12.1998 рік.

Отже, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1972 року по 06.02.1977 року, періоди роботи з 07.02.1977 по 17.09.1977, з 10.10.1977 по 18.12.1977, з 01.01.1978 року по 31.12.1998

відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , трудової книжки колгоспника від 06.02.1978 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням заробітної плати на підставі архівних довідок від 10.06.2010 №№41, 42, 43, 44 починаючи з 20.03.2024.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в резолютивній частині, в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Змінити резолютивну частину рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року шляхом зазначення абзацу 2 наступним чином:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1972 року по 06.02.1977 року, періоди роботи з 07.02.1977 по 17.09.1977, з 10.10.1977 по 18.12.1977, з 01.01.1978 року по 31.12.1998 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , трудової книжки колгоспника від 06.02.1978 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням заробітної плати на підставі архівних довідок від 10.06.2010 №№41, 42, 43, 44 починаючи з 20.03.2024.»

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев