Справа № 420/25868/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 15.08.2024 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 лютого 2024 року на підставі довідки № 01-25/1084 від 16 травня 2024 про розмір моєї заробітної плати станом на 01 січня 2024 року, виданої Білгород-Дністровською районною державною адміністрацію;

скасувати індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 26.05.2024 року № 35;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії з 01 лютого 2024 року на підставі довідки № 01-25/1084 від 16 травня 2024 про розмір її заробітної плати станом на 01 січня 2024 року, виданої Білгород-Дністровською районною державною адміністрацію, з урахуванням вже отриманих виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідності до вимог статей 37, 38, 50-52 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII з 30.09.2022 року та рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 має право на перерахунок пенсії державного службовця на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2024 року №01-25/1084, виданої станом на 01.01.2024 року. У зв`язку з цим вважає дії відповідачів щодо відмови у проведенні перерахунку її пенсії протиправними, а свої права порушеними.

Відповідач 1 з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві вказує, що у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII скасовано, зокрема, статтю 37 Закону №3723, якою передбачалося право на проведення перерахунку пенсії. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723. Звертає увагу, що Закону №889 змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців. Іншого чинним законодавством не передбачено.

У відповіді на відзив позивач вказує, що не згодна з доводами відповідача 1, оскільки відповідач 1 вільно трактує положення норми матеріального права з пенсійного законодавства щодо перерахунку пенсії, а відтак всі доводи позивача 1 є безпідставними та надуманими.

Відповідач 2 з поданим позовом не погодився. У поданому до суду посилається на правову позицію колегії суддів Верховного Суду викладену у постанові від 04.05.2018 по справі № 646/966/17, в саме, що з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, а тому вважає, що, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

30.08.2024 позивачем засобами кур`єрської доставки подано уточнену позовну заяву (зареєстровано канцелярією суду 02.09.2024) в якій прохальну частину позовної заяви викладено у новій редакції, а саме позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 лютого 2024 року на підставі довідки № 01-25/1084 від 16 травня 2024 про розмір заробітної плати ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року, виданої Білгород-Дністровською районною державною адміністрацію та подальшої бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перегляду рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії від 26.05.2024 року № 35;

скасувати індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 26.05.2024 року № 35;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії з 01 лютого 2024 року на підставі довідки № 01-25/1084 від 16 травня 2024 про розмір її заробітної плати станом на 01 січня 2024 року, виданої Білгород-Дністровською районною державною адміністрацію, з урахуванням вже отриманих виплат.

В уточненій позовній заяві позивачем заявлено клопотання про залучення по адміністративній справі № 420/25868/24 другого відповідача (співвідповідача) Головного управління Пенсійного фонду у Донецькій області.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до участі у справі, як співвідповідача.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію, яка призначена на підставі Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області видано довідку від 03.05.2024 №01-25/1084 на ім`я ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024, в якій визначено посадовий оклад 13634,00 грн., надбавку за ранг 300,00 грн., надбавка за вислугу років 30% 4090,20 грн, усього 18024,20 грн.

Позивач 17.05.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просила перерахувати її пенсію державного службовця за віком з 01.01.2024 року відповідно до довідки про складові заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця від 03.05.2024 року №01-25/1084.

У зв`язку з тим, що призначення/перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке своїм рішенням 24.05.2024 №35 відмовило позивачу в проведенні перерахунку відповідно до Закону України «Про державну службу» з наданою новою довідкою про складові заробітної плати державного службовця.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ (в редакції станом на 01.12.2010 рік) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2003р. №581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Тобто, законодавством, чинним станом до 01.01.2015р., а саме ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Пенсія позивачу призначена на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу», а її перерахунок позивач просить здійснити за ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яка до 01.01.2015р. дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, п.4 Постанови №865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, та на момент її звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з цих підстав, законодавство змінилося, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в частині підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, втратила чинність, а Постанову №865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

З 01.05.2016р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-XIII, яким не передбачено проведення перерахунків пенсій державним службовцям.

Проте надалі законодавче регулювання цих відносин зазнало змін, чинним, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, з 01.12.2015р. - початку застосування Постанови №1013, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 у справі №3-р/2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 п.2 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII з підстав унеможливлення перерахунку розмірів пенсій, призначених на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII зі змінами.

Згідно ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

У вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України встановлено, що підпункт 1 п. 2 р. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022 зі змінами.

Водночас, станом на момент розгляду вказаної справи судом, воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №64/2022 не скасовано, що свідчить про чинність підпункту 1 п. 2 р. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII.

Отже, оскільки чинним законодавством, не передбачено можливості перерахунку пенсії позивача у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області правомірно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку відповідно до Закону України «Про державну службу» з наданою новою довідкою про складові заробітної плати державного службовця.

Щодо доводів позивача, що на час спірних правовідносин він має право на перерахунок пенсії відповідно до умов та порядку, які повинні були бути визначені Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України, однак не визначені ані на момент мого звернення за перерахунком пенсії, ані дотепер, що і призвело до оспорювання рішення про відмову у такому перерахунку суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) Висока Договірна Сторона під час війни може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, і у випадку використання цього права має інформувати Генерального секретаря Ради Європи про вжиті нею заходи.

Таке повідомлення здійснюється шляхом написання листа і прикріплення копій правових документів, згідно з якими будуть запроваджуватися надзвичайні заходи.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів осіб, передбачені ст. 8 Закону України від 12.05.2015 № 389 «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини 2 статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

У той же час, частиною 1 та 3 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За вказаних обставин, діючою Конституцією України в умовах воєнного стану передбачена можливість обмеження прав громадян на соціальний захист, в тому числі у разі колапсу пенсійної системи можливі виплати пенсії на рівні нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Схожі норми містяться в ратифікованій Україною Європейській соціальній хартії, стаття 23 якої зокрема передбачає, що з надання особам похилого вiку можливостi якомога довше залишатися повноцiнними членами суспiльства, шляхом: a) забезпечення достатнiх ресурсiв, якi дозволяли б їм жити на задовiльному рiвнi i брати активну участь у суспiльному, соцiальному i культурному життi.

У той же час, стаття F частини V вказаного міжнародного договору визначає, що пiд час вiйни або iншого надзвичайного стану в державi, який загрожує життю нацiї, будь-яка Сторона може вжити заходiв, якi вiдступають від її зобов`язань за цiєю Хартiєю, виключно в тих межах, якi зумовленi гостротою становища, якщо такi заходи не суперечать її iншим зобов`язанням за мiжнародним правом.

Наразі військова агресія російської федерації проти України триває, що безпосередньо впливає на загальну економічну ситуацію в країні та наповнюваність державного бюджету та пенсійного фонду.

На переконання суду саме у зв`язку з цим, у рішенні Конституційного Суду України було визначено, що підпункт 1 п. 2 р. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022 зі змінами.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 лютого 2024 року на підставі довідки № 01-25/1084 від 16 травня 2024 про розмір заробітної плати ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року, виданої Білгород-Дністровською районною державною адміністрацію та подальшої бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перегляду рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії від 26.05.2024 року № 35 задоволенню не підлягають.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні основної позовної вимоги про визнання протиправної дії та бездіяльності, відповідно не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо скасування індивідуального акта - рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 26.05.2024 року № 35 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 лютого 2024 року на підставі довідки № 01-25/1084 від 16 травня 2024 про розмір її заробітної плати станом на 01 січня 2024 року, виданої Білгород-Дністровською районною державною адміністрацію, з урахуванням вже отриманих виплат.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов позивача задоволенню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код в .

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, місцезнаходження: 49008, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 106; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН

.