Справа № 400/7737/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р. № 400/7737/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі- відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додатковою винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн в розрахунок на місяць, пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах в період здійснення зазначених заходів, за період з вересня 2023 по травень 2024 року з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Ппитання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національною безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з вересня 2023 по травень 2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає що він проходив військову службу в особливий період у складі військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з безпосередньою участю в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення

зазначених заходів, позивач набув права на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн відповідно до пункту першому постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.22 за період з вересня 2023 по травень 2024 року. Позивач зазначає, що він перебував в спірний період в Херсонській і Миколаївській областях. Військова частина НОМЕР_1 у відповідь на адвокатський запит представника позивача повідомила, що позивачу не було нараховано додаткову винагороду у розмірі, збільшеному на 100000 грн в розрахунку на місяць, за період з вересня 2023 по травень 2024 року. Позивач звертає увагу суду, що протягом спірного періоду він по-перше, був військовослужбовцем Збройних сил, по-друге, проходив військову службу у період дії воєнного стану, по- третє приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Відтак, на думку позивача, він повністю відповідає вимогам, встановленим постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 і має право на отримання збільшеної додаткової винагороди.

Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановлено строк для подання сторонами заяв по суті.

Цією ж ухвалою суд частково задовольнив клопотання позивача про витребування доказів від відповідача.

30.08.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач проти позову заперечив. Відповідач мотивував свою незгоду з позовом тим, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, з розрахунку 100 000 грн позивачу не виплачувалось, так як він безпосередньо не приймав участь в бойових діях. При цьому, позивач отримував додаткову винагороду з розрахунку 30000 грн в повному обсязі за період з 24 лютого 2022 року по травень 2024 року. Відповідач звертає увагу суду, що підставою для виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, є відповідні накази командирів начальників, а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів журналів бойових дій рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком номер один окремого доручення. Докази на підтвердження того, що позивач в оскаржуваний період приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони кому віці чи і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, відсутні. Відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

12.09.2024 на адресу суду надійшла заява відповідача на виконання ухвали суду від 19.08.24 про надання витребуваних документів.

Позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 182 від 13.07.2022 позивача зараховано до списків особового складу частини. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 128 від 07.05.2024 його звільнено в запас на підставі пункту другогу частини четвертої статті 26 підпункту "г" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами.

21.06.2024 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію та документи, який підтверджують період проходження ОСОБА_1 військової служби в військовій частині НОМЕР_1 , а також надати інформацію та документи, які підтверджують здійснення позивачем бойових спеціальних завдань у період здійснення ним заходів, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави починаючи з вересня 2023 року по травень 2024 року. У відповідь на цей запит відповідач листом № 1967 від 23.07.2024 надав

довідку про розміри нарахованої та виплаченої додаткової винагороди колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_1 і повідомив, що запитувана інформація стосовно журналу бойових дій та наказів бойових розпоряджень не відноситься до публічної інформації, а є службовою інформацією, доступ до якої обмеженої.

Як вже зазначалось вище, відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів надано документи, серед яких рапорт начальника групи по роботі з учасниками бойових дій штабу військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 у період служби з 01.09.2023 по 31.05.2024 не перебував безпосередньо в районах здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України. Відповідно до статті першої Закону України "Про оборону України" межі зазначених районів визначаються головнокомандуючим Збройних сил України за місяць, що минув. В рапорті також зазначено, що "зважаючи на вищі викладене підстав для видачі довідки про безпосередню участь громадянина ОСОБА_1 у бойових діях та безпосередню участь у заходах для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з збройною агресією Російської Федерації проти України за період з 01.09.2023 по 31.05.2024 у військової частини НОМЕР_1 немає".

Також відповідачем до матеріалів справи додано витяги із розпоряджень командира , виданих у жовтні 2023 року, січні - квітні 2024 року. Крім того, серед наданих відповідачем документів є рапорти командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 30000 грн за кожен місяць окремо у період з вересня 2023 року по квітень 2023 року.

В цих рапортах зазначені конкретні підстави нарахування додаткової винагороди, в тому числі позивачу. Також, рапорти містять інформацію щодо кількості днів в кожному місяці, за які нараховано додаткову винагороду.

Крім того, в матеріалах справи є довідка відповідача № 341 від 10.09.2024 про розміри нарахованого та виплаченого грошового забезпечення колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 13.07.2022 по 7.05.2024. З цієї довідки вбачається, що позивачу у спірний період з вересня 2023 по травень 2024 виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000 грн. Додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії позивачу у спірний період не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд враховує такі приписи законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За приписами ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових

кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Указами Президента України від 24.03.2022 № 64/2022 та № 69/2022 на території України введено воєнний стан та оголошена загальна мобілізація.

У зв`язку з повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

28 лютого 2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

Відповідно до п.1, п.2 постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям винагороди, передбаченої Постановою № 168 Міністром оборони України прийнято рішення від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298.

За приписами п.1 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,

перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно до пункту 2 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 (далі - рішення №248/1217) на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів врегульовано ч.3 п.3 рішення №248/1217, яким визначений наступний перелік документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надається довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 5 рішення №248/1217 визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснюється на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частини (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;

- керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Аналогічні за змістом положення містить рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

З аналізу цих приписів вбачається, що підставою для виплати, передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди у розмірі 100 000грн, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Крім того, протягом 2022 року, питання виплати додаткової винагороди було врегульоване Телеграмою від 25.03.2022 №243/1298, а також Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/в/29.

Зазначені документи додатково роз`яснюють, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженням; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей, здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою, здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Відповідно до п.3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Окремого доручення Міністра оборони України №912/в/29, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що документи, передбачені п.3 Окремого доручення про безпосередню участь позивача у бойових діях, за спірний період відповідачем не складалися, наказ командира військової частини про виплату додаткової грошової винагороду в розмірі 100000 гривень стосовно позивача не виносився. Позивач у позовної заяви також не наводить жодної обставини під час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , яку можливо кваліфікувати, як безпосередню участь у бойових діях.

Як зазначає позивач, у спірний період він проходив службу у Херсонській та Миколаївській областях. Проте, лише частина громад цих областей в зазначений період відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (зі змінами) була віднесена до територій, на яких велися активні бойові діїі. Натомість, з позовної заяви не вбачається, що позивач проходив військову службу саме на цих територіях.

Отже, суд, з огляду на матеріли справи не має підстав як для висновку, що позивач проходив військову служби на території, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій, так і для висновку, що позивач брав безпосередню участі у бойових діях.

Оцінюючи аргументи позивача щодо того, що накази Міноборони не можуть застосовуватись до спірних правовідносин як такі, що не узгоджуються з вимогами законодавства України, суд зазначає наступне.

Обставини позивача не відповідають умовам, необхідним для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000.00 грн, які визначені як відповідними наказами Міністерства оборони України, так і безпосередньо Постановою № 168. Так, за п. 1 Постанови № 168, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, право військовослужбовця на зазначену допомогу виникає у випадку «безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів». Як встановив суд, позивач не надав доказів того, що він знаходився з вересня 2023 по травень 2024 безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, а відповідач цей факт спростовує.

Отже, посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин лише норми Постанови № 168, а не наказів Міністерства оборони України, враховуючи обставини справи, не має значення для вирішення справи по суті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач у період з вересня 2023 по травень 2024 не мав права на отримання передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, адже жодних доказів, які б свідчили про безпосередню участь позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, як і перебування позивача безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, матеріали справи не містять.

Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко