Справа № 240/24003/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24003/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

15 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Сушка О.О. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова щодо не врахування індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювався розмір виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Зобов`язано Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова провести ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби, врахувавши в складі місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір такої допомоги, індексації грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що підполковник ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді старшого викладача кафедри застосування безпілотних авіаційних комплексів факультету технічних видів розвідки Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова.

На підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.08.2022 №686 підполковника ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а на підставі наказу начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова від 31.08.2022 №320 його було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 31.08.2022.

Відповідно до витягу із вищезазначеного наказу начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова від 31.08.2022 №320 підтверджується, що ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 30 календарних років служби.

Інформацією, вказаною у грошовому атестаті від 31.08.2022 №640 підтверджується, що розмір виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні становив 514440,00 гривень.

Відповідачем не заперечується, що до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювався розмір виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, а також індексації грошового забезпечення включена не була.

ОСОБА_1 вважає, що Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова протиправно не включив додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, та індексацію до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювався розмір виплаченої йому одноразової грошової допомоги при звільненні, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 40 Закону №2232-XII визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Відповідно до статті 1-2 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Щодо наявності підстав для включення індексації до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 3статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання купівельної спроможності їх грошових доходів.

Індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення.

При вирішенні питання щодо врахування індексації до складу грошового забезпечення, з якого визначається розмір одноразової грошової допомоги, слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ,Закону №1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №820/5286/17 від 19.03.2020.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.02.2021 у справі №620/3346/19 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 та індексації грошового забезпечення.

Відтак, з огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні.

Тому, бездіяльність Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова щодо не врахування індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювався розмір виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби є протиправною.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, тому, відповідно до вимог ст. 308 КАС України, апеляційним судом не переглядається.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги, в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Сушко О.О. Граб Л.С.