Справа № 140/3065/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

15 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3065/24 пров. № А/857/25925/24

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Курилець А. Р., перевіривши апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у справі № 140/3065/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дії та бездіяльності протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись із прийнятим рішенням, військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України подала апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення

При цьому згідно з вимогами частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене судове рішення проголошено/ складено 29 травня 2024 року, повне рішення суду складене 01 березня 2024 року, копію доставлено до електронного кабінету ЄСІТС скаржника 29 травня 2024 року о 17:18 год., тобто копію отримано 30 травня 2024 року.

Однак апеляційну скаргу подано лише 14 жовтня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Військова частина НОМЕР_1 в апеляційній скарзі заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що 29 червня 2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 до Восьмого окружного адміністративного суду скеровано апеляційну скаргу на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у справі № 140/3065/24. Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху. Разом з цим у встановлений законом строк Апелянт не мав об`єктивної можливості усунути зазначені недоліки через безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, а також через тимчасову неможливість використання сервісу кабінету електронного суду у зв`язку із зміною командира Військової частини НОМЕР_1 . Таку скаргу було повернуто скаржнику. Повторно Військовою частиною НОМЕР_1 з використанням сервісу кабінету електронного суду направлено апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції та сторін. Але, ухвалою суду апеляційної інстанції зроблено висновок про відсутність направлення матеріалів на адресу позивача, апеляційну скаргу залишено без руху та 26.09.2024 року зазначену апеляційну скаргу повернуто. У зв`язку з вищенаведеним просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції повинен надавати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою, тощо.

Відповідно до матеріалів справи, первинно апеляційна скарга на рішення Волинського окружного адміністративного суду 29 травня 2024 року, подана відповідачем 29 червня 2024 року, однак така повернена ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року з причини не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи.

Надалі, 02 серпня 2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 повторно подано апеляційну скаргу. Таку теж було повернуто скаржнику ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року з тих самих причин не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи.

Відтак апеляційна скарга від 14 жовтня 2024 року є такою, що подана втретє.

Суд зауважує, що хоч повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторно звернутися з апеляційною скаргою, проте строки на апеляційне оскарження автоматично не можуть бути поновленими.

Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Строк на апеляційне оскарження передбачений статтею 295 КАС України, і цей строк не зупиняється у зв`язку із залишенням без руху, поверненням апеляційної скарги, а також його відлік не підлягає обрахуванню від дати вручення копій ухвал про залишення без руху та повернення первинної апеляційної скарги.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18 січня 2023 року у справі №560/10231/21, від 22 лютого 2023 року у справі №560/1608/22

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Суд звертає увагу, що норми процесуального законодавства не звільняють державний орган від обов`язку подачі апеляційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо її своєчасної подачі.

Крім того, у п.74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звернув увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2021 року у справі № 400/2226/19.

Разом з тим, суд звертає увагу на висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, викладений у постанові від 03.11.2022 у справі № 560/15534/21, згідно з яким строк на апеляційне оскарження, передбачений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, не зупиняється у зв`язку із залишенням без руху, поверненням апеляційної скарги, а також його відлік не підлягає обрахуванню від дати вручення копій ухвал про залишення без руху та повернення первинної апеляційної скарги.

Колегія суддів у вищевказаній постанові вважала за доцільне звернути увагу й на те, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових меж, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

У цій же постанові Верховний Суд визнав слушними висновки суду апеляційної інстанції про безпідставність доводів стосовно того, що строк було пропущено з поважних причин через відсутність коштів для сплати судового збору при первинному зверненні з апеляційною скаргою, оскільки відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною причиною пропуску цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 804/2979/17 від 15.05.2018 та № 822/276/17 від 07.06.2018.

За схожих обставин Верховним Судом у касаційному порядку було переглянуто справу № 640/9792/20 й прийнято постанову від 22.03.2023, у якій наведено наступні висновки щодо застосування норм права:

«…Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, зазначає, що таке право не є абсолютним.

Також скаржник повинен довести, що повернення попередньо поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Водночас, Суд касаційної інстанції зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку скаржника є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку».

Апеляційний суд не вбачає перешкод для поширення такої правозастосовчої практики Верховного Суду й у випадку про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки норми процесуального закону, якими це питання регламентовано на стадії апеляційного чи касаційного оскарження судових рішень є близькими за змістом і однаково врегульовують це питання.

Зважаючи на зміст викладених у цій постанові Верховного Суду норм процесуального права, якими врегульовано питання строків апеляційного оскарження та їх поновлення, вимоги до процедурних рішень суду апеляційної інстанції, ухвалених з цього питання, а також беручи до уваги продемонстровані національними судами та ЄСПЛ підходи до поновлення процесуальних строків, правові позиції Верховного Суду з цього приводу, суд вважає, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

1) первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

Повертаючись до обставин цієї справи, зазначений обов`язок, з урахуванням правил обчислення процесуальних строків, дотримано скаржником, позаяк первісна скарга на рішення суду від 29 травня 2024 року була подана 29 червня 2024 року.

2) повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

В світлі справи, що розглядається, зазначена вимога не дотримана скаржником, оскільки первісна скарга повернута 01 серпня 2024 року (копію ухвали надіслано 01.08.24 23:00 год. в Електронний кабінет скаржника, що встановлено за допомогою функціоналу комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду».

За правилами частини шостої статті 251 КАС України вважається, що апелянт отримав копію ухвали про повернення апеляційної скарги 02 серпня 2024 року, а цю апеляційну скаргу подано лише 14 жовтня 2024 року, тобто більше ніж через 2 місяці з моменту повернення первісної апеляційної скарги (74 дні) та більше ніж через 4 місяці (139 днів) з моменту складання та ознайомлення з текстом оскаржуваного рішення, при 30-денному строку на подання апеляційної скарги.

Сплив такого проміжку часу об`єктивно не може бути визнаним таким, що свідчить про подання повторної апеляційної скарги без надмірних зволікань. Наведена вище обставина свідчать, що скаржник не вжив у максимально стислі строки заходів щодо подання апеляційної скарги повторно.

3) скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою.

Матеріалами цієї адміністративної справи стверджується, що така вимога не дотримана скаржником, оскільки недоліки не усунуті станом на момент повторного звернення, позаяк скаржником так і не додано доказів надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що скаржнику вже двічі було повернуто апеляційну скаргу з одних і тих ж підстав не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи. Звернувшись у третій раз, апелянт послідовно ігнорує та нехтує вимогами процесуального законодавства.

З цього слідує закономірний висновок проте, що скаржником не продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження. Недоліки фактично не усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою.

4) доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

5) наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

В контексті двох вищезазначених обставин колегія суддів зауважує, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Однак, жодних пояснень неможливості направлення процесуальних документів засобами поштової кореспонденції, скаржник не наводить, а судом не встановлено.

Відтак скаржником не доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Суд зазначає, що на скаржнику не покладено обов`язку з фактичного вручення іншим учасникам справи примірника апеляційної скарги з доданими документами, а лише направлення таких до кабінету ЄСІТС (у випадку наявності такого в інших учасників справи), або листом з описом вкладення (у разі відсутності електронного кабінету).

Зрештою якщо скаржник вважав, що інший учасник не отримає примірника апеляційної скарги через проходження військової служби (у розташуванні самого ж скаржника), відповідач міг принаймні вручити такому учаснику відповідні документи під особистий підпис.

Суд також зазначає, що апелянт самостійно обрав електронну форму звернення до суду (чим зокрема зменшив собі ставку судового збору на 1/5), відтак повинен неухильно дотримуватися вимог процесуального закону, які випливають з такої форми звернення. Знову ж таки, апелянт не був позбавлений можливості звернутися до апеляційного суду в паперовій формі.

Щодо листа ДП "ІСС" суд зазначає, що згідно такого ще в період часу до 31 липня 2024 року було внесені зміни для можливості авторизації нового керівника. Цю ж апеляційну скаргу подано лише 14 жовтня 2024 року. Відтак відсутній причиново-наслідковий зв`язок між такою обставиною та фактом пропуску строку на апеляційне оскарження.

Оскільки вказані підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши термін для усунення недоліку.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Водночас суд апеляційної інстанції зауважує, що скаржник звернувся з цією апеляційною скаргою в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Згідно п.2 ч.5 ст.296 КАС України до апеляційної скарги додаються копії апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет.

У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до приписів абз.1-2 ч.9 ст. 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі апеляційної скарги та документів, що до неї додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Однак скаржником до апеляційної скарги, поданої в електронній формі, не долучено підтвердження направлення апеляційної скарги та документів, що до неї додаються в паперовій формі листом з описом вкладення іншим учасникам справи, у яких відсутній електронний кабінет (відповідний опис вкладення, квитанція та накладну), відтак вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаного недоліку.

Також, слід роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення цього недоліку апеляційної скарги у встановлений строк, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України така буде їй повернута.

Керуючись статтями 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в клопотанні військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у справі № 140/3065/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дії та бездіяльності протиправними - залишити без руху.

Встановити військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяА. Р. Курилець