Справа № 580/9999/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2024 року справа № 580/9999/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати пенсію на підставі довідки Управління державної охорони України від 29.06.2024 р. № 2/6-3028, починаючи з 01 лютого 2023 року.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 80% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Управління державної охорони України від 29.06.2024 р. № 2/6-3028, без обмеження максимальним розміром, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених Постановами Кабінету Міністрів України № 704-2017-п та відповідно до вимог закону України № 2262-XII, починаючи з 01 лютого 2023 року, з урахуванням сум вже отриманих Позивачем.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що пенсія позивачу призначена (обчислена) за вислугу років з 17.04.2014 року із розрахунку 80% грошового забезпечення (вислуга років 32), відповідно до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон України № 2262- XII).

Після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п (далі Постанова КМУ №704) у позивача виникло законне право на перерахунок його пенсії з урахуванням сітки тарифних розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, та додаткових видів грошового забезпечення згідно з додатками зазначеної Постанови.

З метою виконання Постанови № 704 та положень ч.4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову № 103-2018-п (далі постанова КМУ № 103), якою установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України № 2262-XII до 1 березня 2018 р.

Головним управлінням Пенсійного фонду України на виконання постанови КМУ №103 здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі довідки, наданої уповноваженим органом, про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, як було визначено вказаною постановою, однак основний розмір пенсії зменшено до 70% грошового забезпечення, надбавки та премію не враховано.

Крім того, Департамент кадрового забезпечення Управління державної охорони України (далі УДО України), відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-XII, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням положень Постанови КМУ №704, направив до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку від 29.06.2024 № 2/6-3028 про розмір грошового забезпечення відповідної посади діючого військовослужбовця із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії Позивача.

Відповідно до даних, зазначених у новій довідці, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2023 р. (день, з якого особа набула право на перерахунок), за посадою позивача на день звільнення зі служби, відповідно до постанови КМУ № 704, становить: посадовий оклад 13740,00 грн; оклад за військове звання 2250,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (45%) 7195,50 грн; надбавка за особливості проходження служби 65% - 15070,58 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 2061,00 грн; премія 100% - 13740,00 грн; всього 54057,08 грн.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про проведення перерахунку пенсії по довідці, наданій УДО України, із розрахунку 80% грошового забезпечення без обмеження максимального розміру, відповідно до вимог Закону України № 2262-XII, починаючи з 01.02.2023 року, однак отримав протиправну відповідь від ГУ ПФУ в м. Києві № 34443-33391/М-02/8- 2600/24 від 02.09.2024, в котрій ГУ ПФУ в м. Києві відмовило Позивачу здійснити перерахунок його пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя звертає увагу, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексу адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Спірні правовідносини виникли, зокрема, у зв`язку із зменшенням позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 80 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2018.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Суддя зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що отримання позивачем листа відповідача від 02.09.2024 № 34443-33391/М-02/8-2600/24 у відповідь на його заяву від 06.08.2024 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду за своїх прав в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 01.01.2018 з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Суддя зауважує, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, позивач звернувся в суд з цим позовом 10.10.2024, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеним частиною 2 статті 122 КАС України.

Відповідну правову позицію щодо строку звернення з позовом про визнання протиправними дій органу Пенсійного фонду щодо зменшення розміру пенсії до 70% від відповідних сум грошового забезпечення Верховний суд висловив у постанові від 26.06.2024 у справі № 520/29247/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяву про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження представниця позивача до позову не додала.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 160, 169, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті вказані вище недоліки шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК