Справа № 620/10613/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/10613/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 74 від 24.04.2024 року про відмову в призначенні пенсії та не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 : періоду роботи з 26.05.1993 по 27.12.1994; - періоду роботи з 12.03.1996 по 01.04.1997; - періоду роботи з 01.06.1997 по 17.06.2001;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи водієм другого класу в Бахмацькому ордена Леніна бурякорадгоспі з 26.05.1993 року по 27.12.1994 року; - період роботи водієм-продавцем торгового центру в Приватній інноваційній фірмі 777 з 12.03.1996 року по 01.04.1997 року; період роботи майстром-будівельником будівельних бригад в Товаристві з обмеженою відповідальністю Деметра з 01.06.1997 року по 17.06.2001 року і призначити пенсію по інвалідності та здійснити нарахування та виплату належних пенсійних виплат з 16.04.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності, проте рішенням від 24.04.2024 № 74 у призначенні пенсії по інвалідності відмовлено. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки стаж його роботи підтверджується відомостями в трудовій книжці серія НОМЕР_1 .

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що так, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років. На момент подання заяви про призначення пенсії (16.04.2024) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повних 51 рік. Згідно Довідки до акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ №787299 з 27.03.2024 ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності. Страховий стаж Позивача складає 08 років 07 місяці 19 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 . При досліджені трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 встановлено, що в записі трудової книжки № НОМЕР_2 при звільнені відсутня посада відповідальної особи, прізвище та підпис, у записах № 7-8 відсутня дата наказу у підставі видачі на звільненні з роботи, у записах № 9-10 відсутня дата наказу у підставі видачі на прийнятті та звільненні з роботи. З огляду на вищезазначене, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи з 26.05.1993 по 27.12.1994, з 12.03.1996 по 01.04.1997, з 01.06.1997 по 17.06.2001 на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

16.04.2024 позивач у віці 51 рік, звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2024 № 74 відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано: період роботи з 26.05.1993 по 27.12.1994 при звільненні з роботи відсутня посада відповідальної особи, прізвище та підпис; період роботи з 12.03.1996 по 01.04.1997 відсутня дата наказу у підставі видачі на звільненні з роботи; період роботи з 01.06.1997 по 17.06.2001 відсутня дата наказу у підставі видачі на прийнятті та звільненні з роботи. За відсутності в індивідуальній відомості про застраховану особу відомостей про роботу у період після липня 2000 року до січня 2004 року, записи трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами, виданими підприємствами (установами, організаціями-правонаступниками, архівними установами) на підставі первинних документів з вказанням дати народження (а.с.15-16).

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернулася із цим позовом до суду.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788-XII ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( далі Порядок № 637 ).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Суд встановив, що трудова книжка від 14.08.1990 серія НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_1 , містить необхідні записи про роботу позивача, а саме: з 26.05.1993 по 27.12.1994, з 12.03.1996 по 01.04.1997, з 01.06.1997 по 17.06.2001 відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Відтак, стаж роботи позивача підтверджується трудовою книжкою від 14.08.1990 серія НОМЕР_1 .

Щодо посилань відповідача, як на підставу правомірності прийняття спірного рішення, що у період з 26.05.1993 по 27.12.1994 при звільненні з роботи відсутня посада відповідальної особи, прізвище та підпис; період роботи з 12.03.1996 по 01.04.1997 відсутня дата наказу у підставі видачі на звільненні з роботи; період роботи з 01.06.1997 по 17.06.2001 відсутня дата наказу у підставі видачі на прийнятті та звільненні з роботи.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідачем не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Крім того, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

У свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17.

За умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 227/2041/17 та № 686/21006/16-а.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову в цій частині шляхом визнання протиправним оскаржуваного рішення та його скасування та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 26.05.1993 по 27.12.1994, з 12.03.1996 по 01.04.1997 та з 01.06.1997 по 17.06.2001, згідно трудової книжки від 14.08.1990 серія НОМЕР_1 , та повторно розглянути заяву від 16.04.2024.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності, задоволенню не підлягають, оскільки Пенсійний фонд України та його органи мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, тому є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень та зобов`язувати відповідача призначити позивачу пенсію.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2024 № 74 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 26.05.1993 по 27.12.1994, з 12.03.1996 по 01.04.1997 та з 01.06.1997 по 17.06.2001, згідно трудової книжки від 14.08.1990 серія НОМЕР_1 , та повторно розглянути заяву від 16.04.2024.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094, ).

Повне судове рішення складено 14.10.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО