Справа № 320/29200/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Справа№320/29200/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

21 червня 2024 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (далі позивач, ГУ ДПС у м. Києві) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач, Відділ ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області), надісланий засобами поштового зв`язку 06 травня 2024 року, в якому позивач просив:

- скасувати постанову Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області від 12 грудня 2023 року № 70924611 про накладення штрафу на ГУ ДПС у м. Києві в розмірі 5 100,00 грн.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

26 червня 2024 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про передачу адміністративної справи № 320/29200/24 за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

18 вересня 2024 року матеріали справи № 320/29200/24 надійшли до Донецького окружного адміністративного суду.

23 вересня 2024 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у строк та у спосіб, що визначені судом.

08 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про поновлення строку звернення до суду.

08 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей, встановлених ст. ст. 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС); призначив справу до розгляду в судовому засіданні; встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про дату, час і місце проведення судового засідання сторони повідомлені в порядку, визначеному ч. 1 ст. 268 КАС, про що свідчать довідки про доставку ухвал від 08 жовтня 2024 року та повісток в електронні кабінети учасників справи як користувачів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Учасники справи явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

У зв`язку з цим справа розглянута по суті в порядку письмового провадження.

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в квітні 2024 року йому стало відомо про те, що 12 грудня 2023 року виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області у виконавчому провадженні № 70924611 виніс постанову про накладення на ГУ ДПС у м. Києві як боржника штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

Вважаючи цю постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач доводив, що забезпечив повне фактичне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 200/15924/21, про що повідомив виконавця листом від 27 лютого 2023 року № 6991/5/26-15-24-01-09-07.

Відтак, оскаржувана постанова прийнята за відсутності підстав, визначених ст. 75 Закону України від Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404), без урахування всіх обставин, що мали значення для її прийняття, є необґрунтованою і безпідставною.

Також позивач вказував на те, що всупереч приписам ст. ст. 28, 74 Закону № 1404 виконавець не довів цю постанову до відома боржника у визначений законом спосіб.

Просив задовольнити позов.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України без статусу юридичної особи, про що свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 200/15924/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

31 січня 2022 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/15924/21, яким позов задовольнив, а саме:

- визнав неправомірними дії ГУ ДПС у м. Києві по неповерненню фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 11 016,72 грн помилково сплаченого єдиного соціального внеску;

- стягнув з ГУ ДПС у м. Києві на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 11 016,72 грн помилково сплаченого єдиного соціального внеску.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року набрало законної сили 03 березня 2022 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року.

15 липня 2022 року Донецький окружний адміністративний суд видав виконавчі листи на виконання рішення у справі № 200/15924/21, в тому числі про стягнення з ГУ ДПС у м. Києві на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 11 016,72 грн помилково сплаченого єдиного соціального внеску.

07 листопада 2022 року Донецький окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою задовольнив заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі ГУ ДКС України у м. Києві) про зміну способу та порядку виконання рішення суду; змінив спосіб та порядок виконання рішення суду від 31 січня 2022 року у справі № 200/15924/21, визначивши спосіб та порядок виконання:

«Зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві сформувати у встановленому порядку розрахунковий документ на повернення помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування та подати його до Головного управління Казначейства з метою здійснення повернення коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в розмірі 11 016,72 грн ОСОБА_1 ».

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) через Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою від 08 жовтня 2024 року суд витребував у відповідача матеріали виконавчого провадження № 70924611 з усіма наявними в ньому документами і матеріалами (виконавчий документ, заяви, запити, постанови, вимоги тощо).

Витребувані докази відповідач суду не надав, про причини, що унеможливили їх подання, суд не повідомив, а тому справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

На підставі наданих позивачем та наявних в Автоматизованій системі виконавчого провадження матеріалів виконавчого провадження № 70924611 суд встановив такі обставини.

11 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області з заявою про примусове виконання виконавчого листа, виданого 15 липня 2022 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 200/15924/21 про стягнення з ГУ ДПС у м. Києві на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 11 016,72 грн помилково сплаченого єдиного соціального внеску.

06 лютого 2023 року головний державний виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчук К.Р., керуючись п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404, прийняв рішення про повернення цього виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

08 лютого 2023 року головний державний виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчук К.Р. виніс постанову про скасування процесуального документу, якою скасував документ: «Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання» від 06 лютого 2023 року, що видане ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/15924/21, виданого 15 липня 2022 року Донецьким окружним адміністративним судом.

08 лютого 2023 року головний державний виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчук К.Р. за наслідками розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 200/15924/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 15 липня 2022 року, про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві сформувати у встановленому порядку розрахунковий документ на повернення помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подати його до Головного управління Казначейства з метою здійснення повернення коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 11 016,27 грн ОСОБА_1 , виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 70924611.

Сторонами цього виконавчого провадження є:

боржник ГУ ДПУ у м. Києві;

стягувач ОСОБА_1 .

Постанова обґрунтована тим, що виконавчий документ вступив у законну силу 03 березня 2022 року, а тому, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону № 1404, виконавець постановив:

1. відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 200/15924/21, виданого 15 липня 2022 року Донецьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві сформувати у встановленому порядку розрахунковий документ на повернення помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подати його до Головного управління Казначейства з метою здійснення повернення коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 11 016,27 грн ОСОБА_1 ;

2. зобов`язав боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів;

3. стягнув з боржника виконавчий збір в розмірі 26 800,00 грн.

08 лютого 2023 року головний державний виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчук К.Р. у виконавчому провадженні № 70924611 виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, якою на підставі ст. 42 Закону № 1404 стягнув з боржника витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у сумі 300,22 грн.

08 лютого 2023 року головний державний виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчук К.Р. у виконавчому провадженні № 70924611 виніс постанову про стягнення виконавчого збору, якою на підставі ст. ст. 3, 27, 40 Закону № 1404 стягнув з боржника виконавчий збір у розмірі 26 800,00 грн.

Разом із супровідними листами від 08 лютого 2023 року постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору надіслані на адресу стягувача і боржника.

ГУ ДПС у м. Києві отримало постанову від 08 лютого 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 70924611, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції позивача від 16 лютого 2023 року вх. № 7519/5).

Листом від 27 лютого 2023 року № 6991/5-26-15-24-01-09-07 «Про виконання вимоги виконавця» ГУ ДПС у м. Києві повідомило Відділ ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області про те, що на виконання вимоги виконавця від 08 лютого 2023 року по виконавчому провадженню № 70924611 (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 16 лютого 2023 року № 7519/5) сформовано висновок від 21 лютого 2023 року № 1282 щодо повернення коштів по єдиному соціальному внеску на загальну суму 11 016,72 грн фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ; станом на дату подання цієї відповіді кошти перераховано.

Крім того, з посиланням на норми п. п. 24 і 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, (далі Порядок № 845) ГУ ДПС у м. Києві зазначило, що виконання постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору має здійснюватися через ГУ ДКС України у м. Києві.

Разом з листом від 27 лютого 2023 року № 6991/5-26-15-24-01-09-07 ГУ ДПС у м. Києві надіслало до Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області копію висновку про повернення коштів з рахунків від 21 лютого 2023 року № 3556 про повернення на рахунок ОСОБА_1 11 016,72 грн на підставі розрахункового документа від 31 січня 2022 року № 200/15924/21, тобто на підставі рішення суду.

Лист ГУ ДПС у м. Києві від 27 лютого 2023 року № 6991/5-26-15-24-01-09-07 разом з копією висновку про повернення коштів з рахунків від 21 лютого 2023 року № 3556 надійшов до Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області 06 березня 2023 року, зареєстрований за вх. № 3377 та розписаний на виконавця ОСОБА_2 з резолюцією «до розгляду».

Цей лист разом з копією висновку про повернення коштів долучений до матеріалів виконавчого провадження № 70924611, про що свідчать дані, наявні в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Аналіз матеріалів виконавчого провадження № 70924611, які наявні в Автоматизованій системі виконавчого провадження, зумовлює висновок, що в період з лютого 2023 року по грудень 2023 року виконавець не вчиняв будь-яких виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Однак 12 грудня 2023 року головний державний виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчук К.Р. у виконавчому провадженні № 70924611 виніс постанову про накладення штрафу.

В обґрунтування цієї постанови виконавець зазначив таке:

«встановлено:

Згідно порядку ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого документа. У постанові про відкриття виконавчого провадження надано 10 робочих днів на добровільне виконання рішення. Відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, відповідно до ч. 2 цієї статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність».

Враховуючи викладене вище та керують ст. ст. 63, 75 Закону № 1404, виконавець постановив: за невиконання рішення суду станом на 12 грудня 2023 року та ненадання до Відділу інформації про повне, фактичне виконання вказаного рішення суду накласти на боржника ГУ ДПС у м. Києві штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн.

В матеріалах виконавчого провадження № 70924611 міститься лише супровідний лист про направлення постанови від 12 грудня 2023 року про накладення штрафу на адресу сторін виконавчого провадження та ГУ ДКС України у м. Києві.

Разом з цим будь-які докази надіслання (вручення) боржнику цієї постанови в матеріалах виконавчого провадження № 70924611 відсутні.

Твердження позивача про те, що постанову від 12 грудня 2023 року про накладення штрафу виконавець не надсилав (не вручав) ГУ ДПС у м. Києві, відповідачем не спростовано.

Крім того, 12 грудня 2023 року головний державний виконавець Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчук К.Р. звернувся до ГУ ДПС у м. Києві з вимогою державного виконавця терміново надати відомості щодо виконання виконавчого документа в частині сформувати у встановленому порядку розрахунковий документ на повернення помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подати його до Головного управління Казначейства з метою здійснення повернення коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в розмірі 11 016,72 грн ОСОБА_1

ГУ ДПС у м. Києві отримало вимогу державного виконавця від 12 грудня 2023 року № 70924611, про що свідчить штамп про реєстрацію вхідної кореспонденції позивача від 22 грудня 2023 року вх. № 59603.

Листом від 26 грудня 2023 року № 4218/5/26-15-24-01-09-07 «Про вимогу державного виконавця № 200/15924/21 щодо повернення ЄСВ ФОП ОСОБА_3 » ГУ ДПС у Донецькій області повідомило Центральному міжрегіональному управленню Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що згідно з інформацією, наявною в інформаційно-телекомунікаційній системі ГУ ДПС у м. Києві, помилково сплачені кошти по єдиному внеску з рахунку по коду платежу 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) в сумі 11 016,72 грн повернуті на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 22 лютого 2023 року.

Листом ГУ ДПС у м. Києві від 26 грудня 2023 року № 4218/5/26-15-24-01-09-07 надійшов до Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області 18 січня 2024 року, зареєстрований за № 427 та долучений до матеріалів виконавчого провадження № 70924611.

Інформація про виконавче провадження № 70924611, наявна в Автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 15 жовтня 2024 року, свідчить про те, що будь-яких виконавчих дій у цьому виконавчому провадження після 12 грудня 2023 року виконавець не вчиняв.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, оскаржувану постанову про накладення штрафу від 08 квітня 2024 року належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності постанови, яка є предметом спору у справі, що розглядається, суд виходить саме з того обґрунтування, як державний виконавець навів в ній.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404).

На час виникнення спірних правовідносин Закон № 1404 діяв в редакції від 18 жовтня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Засади виконавчого провадження визначені ст. 2 Закону № 1404.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1404 Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби, їх завдання та правовий статус визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон № 1403).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1403 примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом № 1404 випадках на приватних виконавців.

Систему органів примусового виконання визначає ч. 1 ст. 6 Закону № 1403.

Цю систему становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейських судів, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підприємствах, визначених законом або міжнародними договорами України.

Ч. 1 ст. 18 Закону № 1404 на виконавця покладений обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець, крім іншого, має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регламентований ст. 63 Закону № 1404.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого ч. 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії встановлена ст. 75 Закону № 1404.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону № 1404 у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення Закону № 1404, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404. Таким чином, на час прийняття виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними можуть визнаватися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19, від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 360/4705/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 360/4708/20, від 31 травня 2022 року у справі № 360/940/20 та інших.

Таким чином, для притягнення боржника до відповідальності за невиконання виконавчого документа виконавець має встановити:

1. факт повного бо часткового невиконання виконавчого документа боржником;

2. причини, що унеможливили або ускладнили таке виконання.

Виконавець повноважний застосувати до божника штраф на підставі ст. 75 Закону № 1404 лише за умови, що відсутні поважні причини, які унеможливили або ускладнили виконання.

Спірні правовідносини виникли щодо правомірності постанови від 12 грудня 2023 року про накладення штрафу, яка винесена у виконавчому провадженні № 70924611.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, цю постанову належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

При цьому суд надає оцінку правомірності постанови від 12 грудня 2023 року про накладення штрафу, виходячи лише з тих аргументів, які виконавець навів в цій постанові в її обґрунтування.

Зміст постанови від 12 грудня 2023 року про накладення штрафу свідчить про те, що, обґрунтовуючи наявність підстав для застосування штрафу до боржника, виконавець обмежився цитуванням норм Закону № 1404.

При цьому посилання на будь-які фактичні обставини, які встановлені виконавцем та зумовили його висновок про наявність передбачених ст. 75 Закону № 1404 підстав для притягнення боржника до відповідальності у вигляді штрафу, в оскаржуваній постанові відсутні.

Так, виконавець не зазначив, на чому ґрунтується його висновок про те, що станом на 12 грудня 2023 року ГУ ДПС у м. Києві повністю або частково не виконало вимоги виконавчого документа; а також про те, що таке «невиконання» допущено боржником за відсутності поважних причин.

Тим більш, що ще з березня 2023 року в матеріалах виконавчого провадження № 70924611 містився лист ГУ ДПС у м. Києві від 27 лютого 2023 року № 6991/5-26-15-24-01-09-07 «Про виконання вимоги виконавця» з інформацією про те, що 21 лютого 2023 року боржник сформував висновок про повернення коштів по єдиному соціальному внеску на загальну суму 11 016,72 грн фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 і станом на 27 лютого 2023 року кошти були перераховані стягувачу, а також копія висновку про повернення коштів з рахунків від 21 лютого 2023 року № 3556 про повернення на рахунок ОСОБА_1 11 016,72 грн на підставі розрахункового документа від 31 січня 2022 року № 200/15924/21.

Тобто станом на 12 грудня 2023 року виконавець об`єктивно володів інформацією про виконання ГУ ДПС у м. Києві як боржником вимог виконавчого листа № 200/15924/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 15 липня 2022 року, однак жодної оцінки цій інформації не надав.

Одним з критеріїв, за яким оцінюється рішення суб`єкта владних повноважень, є те, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС).

При прийнятті постанови від 12 грудня 2023 року про накладення штрафу виконавець керувався нормами ст. ст. 63 та 75 Закону № 1404.

Між тим, як норми ст. 63 Закону № 1404, так і норми ст. 75 цього Закону, обумовлюють можливість винесення постанови про накладення штрафу встановленням сукупності фактів: 1) повного або часткового невиконання виконавчого документа боржником та 2) відсутність у боржника поважних причин для такого невиконання.

Таким чином, при вирішенні питання про наявність підстав для накладення штрафу виконавцю необхідно було встановити не лише факт невиконання ГУ ДПС у м. Києві рішення суду у справі № 200/15924/21.

Виконавцю також належало з`ясувати причини такого невиконання та оцінити їх з точки зору поважності, тобто чи були причини невиконання такими, що об`єктивно унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та чи залежали вони від його волевиявлення.

Однак державний виконавець цього не зробив, що призвело до прийняття постанови про накладення штрафу від 12 грудня 2023 року, яка не відповідає критерію, наведеному в п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС.

Беручи до уваги наявність у виконавчому провадженні станом на 12 грудня 2023 року інформації про виконання боржником вимог виконавчого документа та за відсутності будь-якої оцінки цій інформації з боку виконавця, оскаржувана постанова також не може бути визнана такою, що прийнята добросовісно та розсудливо, тобто не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС.

Крім того, відповідач не спростував належними доказами твердження позивача про те, що виконавець порушив вимоги ст. 28 Закону № 1404 в частині доведення до відома боржника постанови від 12 грудня 2023 року про накладення штрафу.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу ПВР Управління ЗПВР у м. Києві та Київській області Пилипчука К.Р. про накладення штрафу від 12 грудня 2023 року, винесена у виконавчому провадженні № 70924611, підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з цим суд відзначає, що при розгляді цієї справи по суті не надає оцінку доводам позивача щодо наявності підстав для закінчення виконавчого провадження № 70924611, оскільки це питання перебуває поза межами предмета спору.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового з бору в сумі 3 028,00 грн (платіжна інструкція від 30 квітня 2024 року № 1055).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 15, 3 поверх) про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

2. Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипчука Костянтина Ростиславовича про накладення штрафу від 12 грудня 2023 року, винесену у виконавчому провадженні № 70924611.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 16 жовтня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко