Справа № 520/19731/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"08" жовтня 2024 р. № 520/19731/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Гончаренко А.В.

представника позивача - Лаврова В.В.,

представника позивача - Красноруцької Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

1.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області № 0/22169/2420 від 24.04.2024.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області ( ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 4549.28 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області № 0/22169/2420 від 24.04.2024 є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області № 0/22169/2420 від 24.04.2024 є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 25.03.2024 Київським відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І ПК України, у порядку статті 76 та статті 86 розділу ІІ ПК України, проведено камеральну перевірку показників податкової декларації платника єдиного податку, поданої за 2023 рік.

Під час камеральної перевірки використано: ІКС «Податковий блок», податкову декларація платника єдиного податку від 18.01.2024 року за № .

Відповідно до Реєстру платників єдиного податку позивач зареєстрований платником єдиного податку 2 групи з 01.10.2021 року (ставка 10 відс.), з 01.12.2021 року (ставка 20 відс.). З 08.02.2023 по 31.07.2023 був платником єдиного податку 3 групи з особливостями оподаткування на перiод дiї воєнного, надзвичайного стану в Українi (ставка 2 відс.). З 01.08.2023 року платник єдиного податку 2 групи (20 відс.).

Код виду економічної діяльності за КВЕД (основний): 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно технічним обладнанням.

Перевіркою показників податкової декларації ФОП ОСОБА_1 встановлені порушення вимог підпункту 1 пункту 293.4, підпункту 2 пункту 293.8 статті 293, пункту 295.7 статті 295, підпункту 296.5.2 пункту 296.5, статті 296 розділу ХІУ Кодексу, а саме: платником податків у 2023 році не визначено обсяг доходу, встановлений п. 291.4 ст. 291 Кодексу, пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, та не задекларовано податкове зобов`язання з єдиного податку за ставкою 15 відсотків у сумі 413571.75 грн. з суми перевищення обсягу доходу, визначеного пп. 9-1.4.3 п. 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, які застосовували особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу Кодексу.

За результатом вказаної перевірки складено акт від 25.03.2024 №11559/20-40-24-20- 06, який було направлено декларанту засобами поштового зв`язку та повернуто 13.04.2023 за закінченням терміну зберігання.

Заперечення на акт камеральної перевірки до ГУ ДПС не надходило.

На підставі вказаного акту перевірки, ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення рішення (далі ППР) від 24.04.2024 №0/22169/2420, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі (за податковим зобов`язанням 413571,75 грн.; за штрафними санкціями 41357,17 грн.), всього 454928,92 гривень.

ППР було направлено декларанту засобами поштового зв`язку та повернуто 13.05.2023 за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією із основних функцій контролюючих органів є податковий контроль, який в п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю визначені в п. 62.1 ст. 62 ПК України, серед яких проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зокрема, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Як було встановлено судом вище та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, що відповідно до Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 у 2023 році перебував:

- з 01.01.2023 по 07.02.2023 - платником єдиного податку 2 групи (ставка 20%);

- з 08.02.2023 по 31.07.2023 - платником єдиного податку 3 групи з особливостями оподаткування на перiод дiї воєнного, надзвичайного стану в Україні (ставка 2%);

- з 01.08.2023 по 31.12.2023 - платником єдиного податку 2 групи (ставка 20%).

За 2023 звітний рік ФОП ОСОБА_1 було подано, зокрема:

- 09.03.2023 податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за лютий 2023 року задекларований обсяг доходу за ставкою 2% - 5167525,00 грн, сума податкового зобов`язання 103350,50 грн;

- 06.04.2023 податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за березень 2023 року задекларований обсяг доходу за ставкою 2% - 15061730,00 грн, сума податкового зобов`язання 301234,60 грн;

- 04.05.2023 податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за квітень 2023 року задекларований обсяг доходу за ставкою 2% - 0 грн, сума податкового зобов`язання 0 грн;

- 08.06.2023 податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за травень 2023 року задекларований обсяг доходу за ставкою 2% - 111317,19 грн, сума податкового зобов`язання 2226,34 грн;

- 06.07.2023 податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за червень 2023 року задекларований обсяг доходу за ставкою 2% - 2893188,10 грн, сума податкового зобов`язання 57869,76 грн;

- 04.08.2023 податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за липень 2023 року задекларований обсяг доходу за ставкою 2% - 9403510,02 грн, сума податкового зобов`язання 188070,20 грн;

- 18.01.2024 - податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за звітний 2023 рік - задекларована загальна сума доходу за звітний (податковий) період - 5551045,00 грн, щомісячні авансові внески: за I квартал 1340,00 грн, за II квартал 0 грн, за III квартал 2860,00 грн, за IV квартал 4020,00 грн.

Законом України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» внесені доповнення до підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Відповідно до підпункту 9-1.4.3 пункту 9-1 цього підрозділу у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу.

Як було встановлено судом відповідачем відповідно до підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 Кодексу платниками єдиного податку другої групи є фізичні особи підприємці, обсяг доходу яких не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що складає 5587800,00 гривень.

Як було встановлено судом вище та не заперечувалось представником позивача в судовому засідання ФОП ОСОБА_1 в 2023 році перебував на особливих умовах 6 місяців (лютий липень) та платником єдиного податку 2 групи 6 місяців (січень, серпень-грудень)

Розрахунок суми перевищення обсягу доходу у 2023 році

- Період, за який подана декларація - 2023 рік

- Задекларована сума доходу (рядок 03 декларації) - 5551045,00 грн

- Граничний обсяг доходу у 2023 році, визначеного пп.9-1.4.3 п.9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України - 2793900,00 грн

2793900,00 грн = 5587800,00 грн (обсяг доходу платника єдиного податку другої групи у 2023 році) : 12 місяців календарного року x 6 місяців перебування платником єдиного податку на другій групі;

- Сума перевищення обсягу доходу, ставка 15 % - 2757145,00 грн

2757145,00 грн = 5551045,00 грн (задекларована сума доходу (рядок 03 декларації) - 2793900,00 грн (граничний обсяг доходу у 2023 році, визначеного пп.9-1.4.3 п.9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України).

Як було встановлено перевіркою, що сума єдиного податку, зазначена ФОП ОСОБА_1 в податковій декларації за 2023 рік є меншою ніж визначено за результатами камеральної перевірки, що призвело до заниження суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету.

Розрахунок суми єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету (грн):

- задекларована сума доходу (рядок 03 декларації) - 5551045,00 грн;

- сума перевищення обсягу доходу - 2757145,00 грн;

- податкове зобов`язання (15 % суми перевищення) за даними платника (рядок 09) - 0 грн;

- податкове зобов`язання (15 % суми перевищення) за даними перевірки - 413571.75 грн;

- сума відхилення, +/- + 413571,75 грн.

Щодо твердження позивача, що ними було надано до податкового органу (довідкових) податкових декларацій платника єдиного податку за перший та другий місяць 2023 року суд зазначає, що згідно п. 296.8 ст. 296 ПКУ, платники єдиного податку для отримання довідки про доходи мають право подати до контролюючого органу податкову декларацію за інший, ніж квартальний (річний) податковий (звітний) період, що не звільняє такого платника податку від обов`язку подання податкової декларації у строк, встановлений для квартального (річного) податкового (звітного) періоду. Така податкова декларація складається з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті та не є підставою для нарахування та/або сплати податкового зобов`язання.

Судом встановлено, що під час перебування платником єдиного податку з фізичних осіб 2 групи протягом 6 календарних місяців 2023 року (ставка 20 відс.), було нараховано авансових внесків у сумі 8040,00 грн., сума надійшла до бюджету (за рахунок переплати).

Щодо посилання позивача, що відповідачем не враховано під час камеральної перевірки інші фінансові документи позивача за 2023 рік то вказане посилання суд вважає необґрунтованим, оскільки як зазначалось судом вище, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п.75.1 ст.75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником податків вимог податкового законодавства виключно на підставі даних, зазначених у податкових декларацій (розрахунках), одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення (наказу керівника податкового органу на проведення перевірки, направлення на перевірку), згоди платника, а також його присутності для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюються.

Мета камеральної перевірки виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення.

Правовий аналіз викладеного дає підстави для висновку, що камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється системний контроль за своєчасністю нарахування та відображення усіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків виключно на підставі даних, які знаходяться в розпорядженні податкового органу.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 22.05.2018 у справі № 826/5165/17, від 21.06.2018 у справі № 813/448/17, від 10.11.2021 у справі №200/697/20-а.

Щодо твердження позивача про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на недотримання податковим органом загального правового принципу дії норми права в часі, принципу правової визначеності та принципу стабільності податкового законодавства, то вказане твердження суд вважає необґрунтованим, оскільки Законом України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності 01.08.2023, внесені доповнення до підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Відповідно до підпункту 9-1.4.3 пункту 9-1 цього підрозділу у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу.

У відповідності до пп. 9-1.4.1 п. 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України платники податків, які станом на 31 липня 2023 року використовували особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу, та не відмовилися від їх використання самостійно, і до переходу на такі особливості були платниками єдиного податку, з 1 серпня 2023 року автоматично вважаються платниками єдиного податку тієї групи єдиного податку, на якій вони перебували до моменту переходу на застосування особливостей третьої групи, встановлених пунктом 9 цього підрозділу.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 , в період часу з 30.06.2023 (з дня прийняття закону) до 01.08.2023 (дня набрання чинності закону) був/мав бути обізнаний про зміни податкового законодавства, що підтверджується змістом позовної заяви, та мав достатньо часу для прийняття рішення про подальші шляхи реалізації свого права на здійснення підприємницької діяльності, в тому числі і в частині оподаткування отриманого доходу, оскільки в позовній заяві позивач акцентує увагу на тому, що йому достовірно було відомо про те, що за період з 01.01.2023 по 07.02.2023 ним був отриманий майже максимальний дохід, який дозволяв перебувати на другій групі єдиного податку і у зв`язку з чим 08.02.2023 він вже приймав рішення про перехід на третю групу єдиного податку з особливостями оподаткування на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні (ставка 2%) відповідно до п. 9 підрозділу 8 розділу ХХ перехідних положень ПК України. Отже, позивач був обізнаний з прийнятими змінами щодо визначення обсягу доходу платника єдиного податку другої групи в 2023 році, встановлений пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Крім цього суд звертає увагу, що позивач до часу подання спірної декларації (18.01.2024 року) мав достатній проміжок часу щоб ознайомитись з вище вказаною законодавчою нормою.

Таким чином, вказані зміни до податкового законодавства жодним чином не порушують наведені позивачем правові принципи застосування норм права.

Також суд зазначає, що позивач в підтвердження не здійснення підприємницької діяльності та отримання ним доходу в період з 01.08.2023 по 31.12.2023 долучив до позовної заяви виписку АТ "Райффайзен Банк" за рахунком: НОМЕР_2 про отримання грошових коштів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 в сумі 16 524 494,44 грн, де зазначена остання дата проведення банківських операції щодо зарахування коштів по даному рахунку - 18.07.2023.

Суд зазначає, що відповідно до п. 292.1 ст. 292 ПК України доходом платника єдиного податку є:

1) для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Тобто, дана виписка банку не є єдиним достовірним доказом при визначенні доходу платника єдиного податку у розумінні п. 292.1, п. 292.13 ст. 292, ст. 296 ПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України, п. 16.1 статті 16 ПК України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.111.1 ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються, зокрема, такий вид юридичної відповідальності як фінансова. Відповідно до пп.111.2 ст. 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вище викладене суд доходить висновку, що під час судового засіданні висновки акту перевірки від 25.03.2024 №11559/20-40-24-20- 06 знайшли своє підтвердження, а відтак ГУ ДПС діяло у порядку, на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України та податкове повідомлення рішення (далі ППР) від 24.04.2024 №0/22169/2420, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі (за податковим зобов`язанням 413571,75 грн.; за штрафними санкціями 41357,17 грн.), всього 454928,92 гривень є законним та обгрунованим.

Судові витрати згідно положень ст. 139 КАС України не підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 15.10.2024 року.

Суддя Спірідонов М.О.