Справа № 420/19630/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішення № 11064554/39236326 від 16.05.2024, зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 43 від 31.05.2023, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

І. Суть спору

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ», до відповідачів, Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просив суд:

(1).Визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального рівня ГУ ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11064554/39236326 від 16.05.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 43 від 31.05.2023.

(2).Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «СГ ТОРГ» № 43 від 31.05.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач зазначає, що ним подані до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, які повністю розкривають зміст та обсяг господарських операцій та дають змогу відслідкувати рух товарів від постачальника до покупця, суть та порядок надання послуг, вони не мають дефекту форми, змісту або походження. Таким чином, вказівка в оскаржуваному рішенні на те, що позивач надав копії документів складених з порушенням законодавства, є безпідставною, позаяк конкретний перелік документів при надісланні повідомлення про надання пояснення щодо ПК, реєстрацію якої зупинено, не витребовувався податковим органом. Водночас, зазначене Комісією ГУ ДПС є лише цитатою з п.5, 11 Порядку №520.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття, такий акт не може вважатися правомірним. З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості.

Крім того, представник звернув увагу, що під час вирішення даної категорії спорів не підлягають дослідженню та аналізу обставини здійснення господарських операцій, їх реальності тощо, адже спір стосується виключно дотримання процедури реєстрації ПН в ЄРПН. Тобто, в межах даної спірної ситуації, приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПКУ.

(б) Позиція Відповідачів

10.07.2024 від представника відповідача, Головного управління ДПС в Одеській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача зазначив, що позивачем на розгляд комісії регіонального рівня було надано документи серед яких договір № 26/127/2-В, в якому у пункті 1.4 зазначається, що якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ, ГСТУ,ТУУ та інших нормативних документів. Так позивачем на розгляд комісії регіонального рівня не було надано жодного документа ДСТУ, ГСТУ,ТУУ та інших нормативних документів, якими б підтверджувалась якість палива. З вищезазначеного вбачається, що документи, які були подані на розгляд комісії є сумнівними та ймовірно складені із порушенням чинного законодавства.

Крім того, представник зазначив, що позивачем до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня. Таким чином, із матеріалів справи слідує, що відповідач 1 приймав рішення за одних обставин та документів, а позивач просить суд скасувати вказане рішення обґрунтовуючи іншими (додатковими) обставинами та документами.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.

(в) Відповідь на відзив

16.07.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник не погоджується з доводами відповідача та наголошує, що всі первинні документи бухгалтерського обліку які підтверджують як придбання так і постачання пального через власну мережу АЗС на адресу ТОВ «ЕКВІСТ-СІМ» були надані на розгляд Комісії ГУ ДПС в Одеській області, так і долучені до адміністративного позову. При цьому, жодних доказів, які б спростовували аргументи викладені у Позовній заяві Відповідачем не надано

ІІІ. Процедура та рух справи

24.06.2024 суд ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

01.10.2022 позивач уклав з ТОВ «ЕКВІСТ-СІМ» (далі - Покупець) договір постачання світлих нафтопродуктів та скрапленого газу № 26/127/2-В, відповідно до умов якого позивач взяв на себе обов`язок поставити Покупцю через мережу автомобільних газозаправних пунктів/автомобільних заправних станцій світлі нафтопродукти (Бензин, Дизельне пальне) та скраплений газ, тобто Товар.

У травні 2023 року позивач, на виконання умов вказаного договору здійснив відпуск за спеціальними відомостями (лимитно забірними картами на отримання ПММ) через власні АГЗП та АЗС. Всього у травні 2023 року в паливні баки автотранспорту ТОВ «ЕКВІСТ-СІМ» було заправлено (відвантажено) на АЗС/АГЗП позивачем наступна кількість пального: - бензин автомобільний А95 у кількості 2247,44 літра, на загальну суму 94341,43 грн; - дизельне пальне у кількості 45713,48 літра, на загальну суму 1.919.371,30 грн.; - скраплений газ у кількості 2855,77 літра, на загальну суму 60.612,07 грн.

Факт відвантаження пального підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку, а саме: - видатковою накладною № 76 від 31.05.2023 року, підписанням якої Покупець підтвердив отримання замовленого товару (пального) у повному обсязі, а саме: газу скрапленого у кількості 2.855,77 літрів вартістю 60.612,07 грн., бензину А95 у кількості 2.247,44 літра вартістю 94341,43 грн. та Дизельного пального у кількості 45.713,48 літра вартістю 1.919.371,30 грн., а всього на загальну суму 2.074.324,80 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 135.703,49 грн.

- первинними документами - спеціальними відомостями (лимітно забірними картами на отримання ПММ окремо по кожному виду палива) за період з 01.05.2023 по 31.05.2023, якими підтверджується факт заправлення транспортних засобів ТОВ «ЕКВІСТ-СІМ» пальним у травні 2023 року з можливістю ідентифікації кожної такої операції на окремій АЗС/АГЗП по даті, державному номерному знаку автомобіля, виду та кількості пального, а також його вартості.

На виконання умов договору Покупець здійснив оплату за отриманий у травні 2023 року Товар у розмірі 2.264.809,80 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 2871 від 08.06.2023.

По зазначеній господарській операції позивач склав та направив на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну № 43 від 31.05.2023.

Згідно з отриманою Квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрація податкової накладної № 43 від 31.05.2023 зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами). ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків (додаток 1 Порядку). Додатково повідомлено показники «D» та «Р» та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач 13.05.2024 направив повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 06//33 щодо податкової накладної № 43 від 31.05.2023 із додатками в кількості: 23, зокрема серед вже зазначеного:

- Договір комісії Е-К № 3 від 25.07.2022 року, відповідно до якого ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (далі - Комісіонер) взяло на себе обов`язок в інтересах та за рахунок ТОВ «СГ ТОРГ» (далі - Комітент) здійснювати пошук контрагентів нерезидентів за межами митної території України, придбати товар, здійснювати митне очищення та доставку вантажу в місце визначене Комітентом.

- Звіт Комітенту № 21 від 15.02.2023 року до договору комісії Е-К № 3, відповідно до якого Комісіонер передав Комітенту партію товару, вартістю 653380,31 грн., а саме: скраплений (зрідженого) вуглеводневий газ паливний, марки пропан-бутан, кількістю 36315 літра (вагою - 18.920 кг);

- Звіт Комітенту № 32 від 02.12.2022 року до договору комісії Е-К № 3, відповідно до якого Комісіонер передав Комітенту 3 (три) партії товару загальною вартістю 3.872.090,27 грн., а саме: Важкий дистилят, дизельне паливо EN 590 ppm, без Д біокомпонентів, загальною кількістю 95.446 літрів (вагою 80.461 кг); - Звіт Комітенту № 37 від 14.04.2023 року до договору комісії Е-К № 3, відповідно до якого Комісіонер передав Комітенту партію товару вартістю 1.137.936,31 грн., а саме: Бензин автомобільний Standart 95, EN 228-10 ppm, що відповідає вимогам, як А 95- Єворо5-Е0, у кількості 35.945 літрів (вагою - 27.390 кг);

- Додатки до звітів Комітенту від 02.12.2022, 15.02.2023 та від 14.04.2023, а саме: п`ять ВМД за номерами: 23 UA 06U5 від 15.02.2023р., 22 UA 99U8 від 02.12.2022р., 22 UA 98U9 від 02.12.2022р., 22 UA 00U2 від 02.12.2022р., 23 UA 93U8 від 14.04.2023р., відповідно до яких на митну територію України на адресу ТОВ «СГ ТОРГ» надійшов скраплений (зріджений) вуглеводневий газ паливний, марки ПБ вагою 18920кг, Бензин автомобільний Standart 95, EN 228-10 ppm, що відповідає вимогам, як А 95-Єворо5-Е0 вагою 27 390 кг., Важкий дистилят, дизельне паливо EN 590 ppm, без біокомпонентів загальною вагою 80.461кг; 5 (п`ять) міжнародних товаротранспортних накладних (CMR) за листопад 2022 квітень 2023 на транспортування зазначеного вище Товару, сертифікати якості на пальне заводу виробника; платіжні інструкції кредитового переказу коштів про сплату на користь Комісіонера коштів на загальну суму 5.677.000 грн., акт звірки взаємних розрахунків за договором № Е-К № 3 від 25.07.2022 за період з 01.12.2022 по 01.05.2023.

При цьому, Комісія Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняла оскаржуване рішення № 11064554/39236326 від 16.05.2024, яким позивачу відмовила у реєстрації податкової накладної № 43 від 31.05.2023.

Підстава відмови: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

ІV Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до вимог п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29 грудня 2010 року №1246 (Порядок №1246) визначає, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктами 6, 7 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Суд встановив, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної слугувала відповідність, на думку відповідача, позивача вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 8 Додатку 1 до Порядку №1165 "Критерії ризиковості платника податку на додану вартість" критерієм ризиковості, який визначено відповідачем, як підстава зупинення реєстрації податкових накладних, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Необхідно зазначити, що пункт 8 Критеріїв є загальним та неконкретизованим, оскільки не містить чітко визначених підстав для зупинення реєстрації податкових накладних, а вживання слів - "наявна податкова інформація" є незрозумілим. Посилання відповідачем у квитанції на пункт 8 Критеріїв без зазначення конкретної податкової інформації прямо впливає на можливість надання у подальшому платником податків відповідних документів, оскільки незрозуміло у чому полягає ризиковість здійснення господарської операції.

Крім того, законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу посилатися у квитанціях не лише на конкретний вид критерію ризиковості, встановлених Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого здійснені операції віднесено до переліку ризикових.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, саме відповідач має довести правомірність та законність віднесення позивача до ризикових платників та обґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної.

У відзиві на адміністративний позов відповідач не навів жодних фактичних обставин або доказів, що слугували б підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податків та, відповідно, для зупинення реєстрації спірної податкової накладної.

Крім того, згідно з пунктом 6 Порядку №1165 питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

При цьому, жодних посилань на рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку ні квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної, ні оскаржуване рішення, ні відзив на позовну заяву не містять.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1245/34216 13.12.2019, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) і строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто, зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п.185.1 ст.185, так і п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

Як свідчить зміст оскаржуваних рішень, підставою для їх прийняття слугувало те, що платником податку до контролюючого органу надано копії документів, складених із порушенням законодавства.

Також відповідач у графі оскаржуваного рішення «додаткова інформація» зазначив «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Проте суд вважає, що така підстава для відмови у реєстрації податкової накладної як «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства» повинна бути конкретизована шляхом зазначення конкретних документів, які надавались підприємством до податкового органу (із зазначенням їх реквізитів) та шляхом вказівки, які саме норми законодавства були порушені при їх складанні.

Із наведеного слідує, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що рішення № 11064554/39236326 від 16.05.2024 є протиправним та належать до скасування.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 43 від 31.05.2023 датою її подання на реєстрацію, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (із змінами; далі також - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку № 1246).

Враховуючи зазначене, на переконання суду, задоволення позовних вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану позивачем податкову накладну, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Отже, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкової накладної належить до скасування то, відповідно до п.п. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 43 від 31.05.2023, датою її подання на реєстрацію.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги обґрунтовані, належним чином підтвердженні та належать до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач разом із позовною заявою сплатив судовий збір у сумі 2422,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 5219 від 20.06.2024.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Суд встановив, що для надання правничої допомоги та представництва своїх інтересів позивач (клієнт) та адвокат Мартинюк Олександр Сергійович (Адвокат) уклали договір № АДВ/22 про надання правової допомоги від 14.06.2024, відповідно до п.1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту в обсязі, визначеному п.1.2 Договору, а Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар та компенсувати витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, у порядку та строки обумовлені Сторонами у договорі.

На підтвердження понесених витрат позивачем до суду також надано:

- додаткова угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 20.06.2024;

- акт прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги від 15.07.2024 за договором № АДВ/22 від 14.06.2024

Частиною 7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. не є співмірним із складністю справи і наданими адвокатом послугами.

Суд також враховує, що стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для відповідачів, що суперечить принципу розподілу таких витрат, у зв`язку із чим суд вважає, що обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі є сума 5000, 00 грн., оскільки такий розмір гонорару є співмірним, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час.

На підставі викладеного, враховуючи досліджені докази, вимоги чинного процесуального законодавства щодо справедливого вирішення спорів та дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального рівня ГУ ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11064554/39236326 від 16.05.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 43 від 31.05.2023.

3.Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «СГ ТОРГ» № 43 від 31.05.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ» судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять),00 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 2500 (дві п`ятсот),00 грн.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ» судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять),00 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 2500 (дві п`ятсот),00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач? Товариство з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ», адреса: 67600, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Костіна, буд.5/1, .

Відповідач 1 Головне управління ДПС в Одеській області, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, .

Відповідач 2 Державна податкова служба України, адреса: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8, .

Суддя Оксана БОЙКО