Справа № 640/14165/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №640/14165/19

адміністративне провадження № К/990/32613/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №640/14165/19 за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року в Окружний адміністративний суд міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі - АТ "Полтаваобленерго") з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Комісія, відповідач) про:

- визнання протиправними дій щодо прийняття постанови "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11 грудня 2018 року №1840" від 12 липня 2019 року №1426 у частині коригування структури тарифу на розподіл електричної енергії в бік зменшення на суму 103096,05 тис. грн, відповідно до додатку до вказаної постанови від 12 липня 2019 року №1426 "Структура тарифів на послуги з розподілу електричної енергії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго";

- визнання протиправною та скасування постанови "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11 грудня 2018 року №1840" від 12 липня 2019 року №1426.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії НКРЕКП щодо прийняття постанови від 12 липня 2019 року №1426 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11 грудня 2018 року №1840" щодо коригування структури тарифу на розподіл електричної енергії в бік зменшення на суму 103096,05 тис грн, відповідно до додатку до вказаної постанови від 12 липня 2019 року №1426 "Структура тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Полтаваобленерго". Визнано протиправною та нечинною постанову НКРЕКП від 12 липня 2019 року №1426 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11 грудня 2018 року №1840".

Постановою Верховного Суду від 27 липня 2023 року касаційну скаргу НКРЕКП задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року скасовано. Справу №640/14165/19 направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11 грудня 2018 року №1840" від 12 липня 2019 року №1426 з моменту її прийняття.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подала через підсистему "Електронний Суд" касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.

Скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута.

19 вересня 2024 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла уточнена касаційна скарга на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №640/14165/19.

Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї справи у зв`язку з перебуванням суддів Єресько Л.О. та Соколова В.М. (наказ від 01.10.24 №34/0/54-24) у відрядженні, питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі вирішується після повернення суддів з відрядження.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В уточненій касаційні скарзі в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування підпункту 2 пункту 7.8 Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05 жовтня 2018 року №1175 (далі - Порядок № 1175).

Суд касаційної інстанції зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що постанова НКРЕКП від 17 травня 2019 року №798, якою встановлено допущення АТ "Полтаваобленерго" порушень законодавства, що стало підставою для перегляду тарифу на розподіл електричної енергії АТ "Полтаваобленерго" шляхом його зміни в бік зменшення, рішенням суду по справі №640/9914/19, яке набрало законної сили, визнана протиправною та скасована, а саме: пункти 1, 2, 4 постанови НКРЕКП від 17 травня 2019 року №798 "Про накладення штрафу на АТ "Полтаваобленерго" за порушення Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, Ліцензійних умов з постачання електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання". Відповідно, АТ "Полтаваобленерго" під час здійснення господарської діяльності не допускало порушень законодавства, яке вказано у постанові НКРЕКП від 17 травня 2019 року №798, в тому числі Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 25 липня 2017 року №392. Отже, відсутні підстави для застосування положень Порядку №1175 та прийняття НКРЕКП рішення про перегляд тарифу на розподіл електричної енергії АТ "Полтаваобленерго" шляхом його зміни в бік зменшення на загальну суму 103096,05 тис. грн.

В частині вимог позивача про скасування оспорюваного рішення з моменту його прийняття, судами попередніх інстанцій враховано висновки Верховного Суду до яких той дійшов при розгляді справи №160/1088/19 (постанова від 10 березня 2020 року), рішення суду у справі №804/8091/17 набрало чинності 25 липня 2018 року, що за висновком судів попередніх інстанцій означає не лише неможливість застосування Рішення №1862 на 2018 рік в оскаржуваній частині після цієї дати, а й неможливість покладення на платників обов`язку його виконувати, оскільки, як встановлено судами, таке рішення ще з моменту його прийняття є протиправним.

Так, у касаційній скарзі скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування підпункту 2 пункту 7.8 Порядку №1175.

Зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Водночас необхідно враховувати, що вирішуючи такі спори, суди застосовують положення норм матеріального права в залежності від обставин, установлених у кожній конкретній справі.

При цьому, Суд звертає увагу на те, що у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 320/5797/19, від 27 липня 2023 року у справі № 640/14165/19 та багато інших викладалися висновки щодо застосування 2 пункту 7.8 Порядку №1175.

Відтак, зазначене свідчить, що скаржник просить сформувати висновок щодо застосування норм права по правовідносинам, стосовно який вже наявний висновок Верховного Суду у справах № 320/5797/19, № 640/14165/19.

З огляду на викладене, Суд вважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Виходячи з визначених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту.

Посилання на приписи статті 242 КАС України не підміняє визначення таких підстав касаційного оскарження.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій щодо обставин справи та наполяганні на переоцінці наявних у справі доказів, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Таким чином, скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 09 вересня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху в частині визначення підстав та обґрунтувань підстав касаційного оскарження судових рішень.

Зазначене дає підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 355 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №640/14165/19 за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами у спосіб її надсилання до суду.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Л.О. Єресько
М.В. Білак В.М. Соколов