Справа № 240/5300/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/5300/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі також позивачка) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 14 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області року про відмову у призначені їй пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити їй пенсію з моменту звернення з заявою про призначення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживала на території Автономної Республіки Крим до 2019 року та у зв`язку із відсутністю можливості регулярно виїжджати на територію материкової частини України отримувала там пенсійне забезпечення. Після виїзду на підконтрольну територію України місце проживання зареєструвала в м.Києві та звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач 1) із заявою про призначення їй пенсійного забезпечення. Зазначає, що у задоволені поданої заяви їй безпідставно відмовлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, за принципом екстериторіальності. Прийняте рішення мотивоване відсутністю документу, який свідчив би про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання, заяви про відсутність громадянства російської федерації.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.05.2024 від представника відповідача 1 до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Зауважує, що за результатами розгляду поданих позивачкою документів вона отримує пенсію в Автономній Республіці Крим. Наголошує, що позивачка матиме право на пенсійне забезпечення після надання документів передбачених п.2.8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637). Крім того зазначає, що до страхового стажу позивачки зараховані усі періоди трудової діяльності до 28.02.2014 та з 09.01.2020, інші не зараховані у зв`язку із відсутністю в реєстрі застрахованих осіб інформації про сплату страхових внесків.

Від представниці позивачки - адвоката Мазурик Зоряни Ярославівни надійшла до суду відповідь на відзив, який поданий представником відповідача 1, в якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не брати до уваги доводи викладені у відзиві. Вважає, що посилання відповідача 1 на факт отримання позивачкою пенсії в Автономній Республіці Крим є безглуздим, оскільки вона проживає та зареєстрована на підконтрольній території України, в м.Києві. Крім того, твердження представника відповідача 1 про необхідність витребувати пенсійну справу позивачки у органів російської федерації для поновлення їй пенсії вважає безпідставними з огляду на положення Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №234 від 02.07.2014 (далі - Порядок №234).

07.06.2024 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 2, Управління) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на відсутність інформації про припинення виплати пенсії позивачці в органах пенсійного забезпечення російської федерації.

19.06.2024 представниця позивачки - адвокат Мазурик Зоряни Ярославівни подала до суду відповідь на відзив представника відповідача 2. Вважає, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності наданих даних. При цьому звертає увагу суду на той факт, що відповідачем 2 не було здійснено жодних дій, спрямованих на отримання необхідних відомостей чи додаткових документів. Окремо звертає увагу суду на той факт, що будь-які документи, довідки, видані на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим являються недійсними та не створюють жодних юридичних наслідків. З огляду на викладене вважає, що відмова у поновленні пенсії та невиплати пенсії відповідачем 2 перешкоджає у реалізації конституційних прав позивачки.

Положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 подала заяву до відповідача 1 про призначення їй пенсійного забезпечення за віком, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV).

Як стверджує представник відповідача 1, після реєстрації заяви позивачки та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області її розглянуто за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду заяви прийнято рішення №14 від 19.01.2024 про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності відомостей про припинення виплати пенсії на території Автономної Республіки Крим та заяви про відсутність громадянства російської федерації.

Позивачка не погоджується із рішенням відповідача 2 про відмову у призначенні їй пенсії та вважає, що підстави для його прийняття відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-IV.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV передбачає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч.1 ст.5 Закону №1058-IV).

Положеннями абз.1 ч.1 ст.40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.5 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію(ч.3 ст.44 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч.2 ст.44 Закону №1058-IV призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

За положеннями п.2 ч.1 ст.64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

У контексті викладених норм, суд дійшов висновку, що Пенсійний орган має право на проведення планових та позапланових перевірок з метою перевірки інформації, викладеної у документах поданих особою, з метою призначення/перерахунку пенсійного забезпечення.

При цьому, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком.

У силу вимог підпункту 9 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсію від органів пенсійного забезпечення російської федерації).

Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку №22-1, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі.

За змістом пункту 4.12 Порядку №22-1, при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем фактичного проживання пенсіонера.

Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається (електронна пенсійна справа передається) органу, що призначає пенсію, за новим місцем фактичного проживання.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації).

Таким чином, положеннями Порядку №22-1 передбачено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком. При цьому, у такому переліку не передбачено документа про припинення пенсіонеру виплати пенсії в іншій державі, відсутність якого у даних спірних правовідносинах слугувало підставою для прийняття відповідачем 2 оскаржуваного рішення.

Суд також вразовує, що в Україні введено воєнний стан. Акціонерне товариство "Укрпошта" з 24.02.2022 тимчасово припинило приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень з призначенням до російської федерації, тому позивач не може з об`єктивних причин надіслати до компетентного органу розміщених на окупованій території відповідний запит та отримати підтвердження виплати чи припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду російської федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Аналіз викладених обставин справи дає підстави для висновку, що вимога відповідачів надати документ про припинення виплати пенсії в російської федерації не відповідає вимогам закону і не може слугувати підставою для відмови у призначенні, поновленні пенсії за віком за новим місцем проживання пенсіонера, відповідно Закону №1058-ІV.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судому у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.09.2024 у справі №580/3576/22.

Крім того, слід звернути увагу, що подання заяви про відсутність громадянства держави-окупанта стосується осіб, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та саме на орган, що призначає пенсію, покладено обов`язок надсилання запиту до органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо надання відомостей про те, чи особа перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувач пенсії чи ні.

У свою чергу, за паспортними відомостями позивачка з 03.10.2019 та на момент звернення до відповідача 1 із заявою про призначення (поновлення) пенсії зареєстрована в АДРЕСА_1 , натомість не отримує жодних пенсійних виплат від Пенсійного фонду України.

У той же час, відповідачем 2 при прийнятті оскаржуваного рішення вказаних обставин враховано не було.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач 2 при розгляді заяви позивачки дійшов помилкового висновку про необхідність надання до пенсійного органу заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, так як позивач не проживає на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Такі дії відповідача 2 фактично призводять до необхідності повторно доводити наявність підстав для призначення пенсії, яка вже була призначена, поза як мова йде не про призначення пенсії, а про поновлення її виплати.

При цьому, суд зауважує, що фактично приймаючи оскаржуване рішення відповідачем 2 не було досліджено питання чи було припинено позивачці виплату призначеної у 2014 році пенсії за віком та з яких підстав.

За таких обставин, враховуючи, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та його скасування.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача 1 призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом у даній справі, оскаржуване рішення відповідачем було прийнято без належного дослідження та врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття. Суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що органом пенсійного фонду вживались відповідні заходи, направлені на всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів та чи були досліджені документи, що є в пенсійній справі позивача.

Однак, суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи та обставини, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії чи переведення з одного виду пенсії на інший за умови, що таких дій не вчинив відповідач.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення саме про призначення (поновлення) позивачу пенсії за віком.

Таким чином, оскільки відповідачем не було надано оцінку доданим позивачем до заяви про призначення (поновлення) пенсії документів та оскаржуване рішення відповідачем було прийнято без врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а суд не може перебирати на себе функцію органу Пенсійного фонду України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів, а лише перевіряє відповідність чинному законодавству рішення суб`єкта владних повноважень, яке оскаржується в судовому порядку.

З огляду на викладене позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

За результатами розгляду спірних правовідносин, які виникли у даній справі, вказані відповідачем 2 підстави, які слугували для прийняття рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачки, не можуть впливати на таке право, а тому прийняте рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2024 про призначення (поновлення) пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Відтак, вказані відповідачем 2 підстави, які слугували для прийняття рішення про відмову у призначенні (поновленні) пенсії позивачки, не можуть впливати на таке право, а тому прийняте рішення є протиправним.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, прийняте рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області є немотивованим і протиправним, оскільки прийняте без перевірки усіх поданих позивачем документів до заяви про перерахунок пенсії, та з формальних підстав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до ст.134 КАС України, пропорційно до задоволених позовних вимог та у рівних частинах з кожного із відповідачів.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7,м. Житомир,10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №14 від 19.01.2024 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві сплачений судовий збір в розмірі 400 (чотириста) грн 00 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений судовий збір в розмірі 400 (чотириста) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 14 жовтня 2024 р.

14.10.24