Справа № 440/10679/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 р. Справа № 440/10679/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 13.08.24 по справі № 440/10679/23

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 по справі № 440/10679/23 в порядку статті 383 КАС України, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення до ГУ ПФУ в Полтавській області довідок від 30.11.2023 № Ф77209/12364, № Ф77209/12365, № Ф77209/12366 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно, з визначенням підсумків надбавок за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, за класну кваліфікацію та премії у відсотках не від його посадового окладу та окладу за військовим званням, що визначені у цих же довідках;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилась на пенсію відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», в яких розміри та суми надбавок за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, за класну кваліфікацію та премії визначити від посадового окладу та окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, що будуть визначені у цих же довідках;

- постановити окрему ухвалу та направити її до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 440/10679/23 відповідачем виготовлено оновлені довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, в яких вірно зазначено відсоткові показники надбавок за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, за класну кваліфікацію та премії, проте всі вищезазначені показники протиправно обраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, а не на 01 січня календарного року, що суперечить рішенню Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 440/10679/23 та призводить до зменшення належного позивачу розміру пенсії.

Враховуючи порушення відповідачем права позивача на належне пенсійне забезпечення вважав наявними підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 вказати та обрахувати у відповідних довідках показники надбавки за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, за класну кваліфікацію та премії, виходячи з розміру посадового кладу та окладу за військовим званням, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Крім того, з огляду на порушення відповідачем вимог статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ) наполягав на постановленні окремої ухвали у відповідності до статті 249 КАС України з подальшим її направленням відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 по справі № 440/10679/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення суду у справі № 440/10679/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким заяву про визнання дій протиправними задовольнити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2024 по справі № 440/10679/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 по справі № 440/10679/23 - скасовано. При цьому, суд апеляційної інстанції вказав на не дотримання позивачем обов`язкових вимог частини 2 статті 383 КАС України щодо надання інформації про хід виконавчого провадження, яке має наслідком повернення заяви заявнику, та зазначив про помилковість висновку суду першої інстанції, який, не зважаючи на відсутність такої інформації, розглянув заяву по суті вимог заявника. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважив, що у розумінні вимог частини 5 статті 383 КАС України не наділений процесуальною компетенцією вирішувати питання щодо повернення заяви позивачу, а тому справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про прийняття заяви до розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 по справі № 440/10679/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення суду у справі № 440/10679/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 по справі № 440/10679/23 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги стверджував, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 щодо правовідносин, які виникли у результаті виконання рішення суду, що призвело до помилкового висновку про виникнення нового спору. Переконував, що з огляду на положення ст. 267 КАС України, якими передбачено декілька видів судового контролю, вимоги позивача не підлягають розгляду у межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої у порядку ст. 267 КАС України у редакції від 15.12.2017 або статті 383 КАС України у діючій редакції у межах справи № 818/3819/15. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для цього не потрібно ухвалення будь-яких інших додаткових рішень.

Зауважив, що у довідках № ФП77209/12364, № ФП77209/12365 та № ФП77209/12366 від 30.11.2023, які видані відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 440/10679/23, такі складові як посадовий оклад, оклад за військове звання (полковник) та відсоткова надбавка за вислугу років 45% розраховані відповідно до додатків 1, 12, 13 та 14 Постанови № 704, проте, надбавки за особливості проходження служби 65, за службу в умовах режимних обмежень 10%, за класну кваліфікацію 3% та премія 47% хоча і вказані правильно за відсотковим показником, однак їх підсумкові суми не відповідають сумам вказаного у довідці посадового окладу, окладу за військовим званням та відсотковій надбавці, є значно меншими та розраховані відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2018. Таким чином, вказані довідки, які видані на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 по справі № 440/10679/23, складені з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704).

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 440/10679/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 із зазначенням розміру надбавки за особливості проходження служби 0 % та розміру премії 10%.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 440/10679/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 30.11.2023 видано довідки станом на 01.01.2020, станом на 01.01.2021 та станом на 01.01.2022.

Відповідно до довідки № ФП77209/12364 грошове забезпечення ОСОБА_1 розраховане станом на 01.01.2020 виходячи із таких складових та їх розмірів: посадовий оклад - 5380,00 грн, оклад за військове звання - 1600,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (45%) -3141,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) - 5513,63 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 451,00 грн; надбавка за класну кваліфікацію (3%) - 135,30 грн; премія (47%) - 2119,70 грн.

Відповідно до довідки № ФП77209/12365 грошове забезпечення ОСОБА_1 розраховане станом на 01.01.2021 виходячи із таких складових та їх розмірів: посадовий оклад - 5810,00 грн, оклад за військове звання - 1730,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (45%) -3393,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) - 5513,63 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 451,00 грн; надбавка за класну кваліфікацію (3%) - 135,30 грн; премія (47%) - 2119,70 грн.

Відповідно до довідки № ФП77209/12366 грошове забезпечення ОСОБА_1 розраховане станом на 01.01.2022 виходячи із таких складових та їх розмірів: посадовий оклад - 6350,00 грн, оклад за військове звання - 1890,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (45%) -3708,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) - 5513,63 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 451,00 грн; надбавка за класну кваліфікацію (3%) - 135,30 грн; премія (47%) - 2119,70 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що питання про визначення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому виникло право на перерахунок пенсії, Полтавським окружним адміністративним судом у справі № 440/10679/23 не вирішувалося, а тому між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_2 виник новий спір щодо правомірності/неправомірності обчислення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Також судом роз`яснено позивачу, що у разі незгоди із визначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, він не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будьяких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільноправових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.

Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин 2, 4 вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З наведених вище норм вбачається, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 383 КАС України особа позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Так, стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Частиною 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення по справі, що порушує права та законні інтереси позивача.

Колегією суддів встановлено, що за наслідками розгляду справи № 440/10679/23 судом було надано правову оцінку наявності у ОСОБА_1 права на отримання довідок про грошове забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, та відповідно зобов`язано відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області такі довідки.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що у межах справи № 440/10679/23, судовим рішенням встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Колегія суддів зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Відповідно до складених відповідачем довідок, грошове забезпечення ОСОБА_1 включало такі складові як: посадовий оклад, оклад за військове звання, відсоткова надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за класну кваліфікацію та премія.

Отже, посадовий оклад та оклад за військовими (спеціальними) званнями позивача має визначатись шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Додатком 16 до постанови № 704 встановлено розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу у відсоткових розмірах від посадового окладу.

Відповідно до пункту 31.2 Порядку № 260 розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.

Відтак, з огляду на приписи Порядку № 260 та Постанови № 704 додаткові види грошового забезпечення та премія обчислюються виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, які в свою чергу відповідно до резолютивної частини судового рішення по справі № 440/10679/23, повинні бути обраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. А відтак, посилання суду на те, що питання про визначення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому виникло право на перерахунок пенсії, Полтавським окружним адміністративним судом у справі № 440/10679/23 не вирішувалося, є хибним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Колегією суддів встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.11.2023 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 440/10679/23, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 15.11.2023, про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.12.2023 № в/3535, відповідач повідомив суд, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 по справі № 440/10679/23 виконано згідно з редакцією його резолютивної частини.

Колегія суддів зауважує, що норми статті 383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Позивач, обґрунтовуючи свою заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, протиправністю дій відповідача при виконанні рішення суду від 02.10.2023 у справі № 440/10679/23, стверджує, що відповідачем дійсно виготовлено оновлені довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, в яких вірно зазначено відсоткові показники надбавок за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, за класну кваліфікацію та премії, проте всі вищезазначені показники протиправно обраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, замість належного обрахунку виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня календарного року, що призвело до зменшення їх розміру у грошовому виразі.

Водночас, вищевказані доводи заявника були залишені поза увагою суду першої інстанції, оцінка їм не надана. Не досліджено судом першої інстанції і надані позивачем докази (довідки) щодо неналежного виконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 440/10679/23 та, відповідно, обставини наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви, поданої у порядку статті 383 КАС України.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що застосування інституту судового контролю є правом, а не обов`язком суду, однак задля того, щоб відмовити в його встановленні, суд має перевірити належним чином доводи заявника, викладені у відповідній заяві та навести підстави для висновку про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України, чого у даному випадку зроблено не було.

Так, дійшовши висновку про виникнення нового спору, який підлягає вирішенню в окремому позовному провадженні, суд першої інстанції не навів жодної мотивації для такого висновку та відповідно не вказав обставин, які б свідчили про це, окрім того, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 по справі № 440/10679/23 не вирішувалось питання про визначення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому виникло право на перерахунок пенсії. При цьому, судом проігноровано те, що додаткові види грошового забезпечення та премія обраховуються саме з посадового окладу та окладу за військовим званням, які в свою чергу визначаються виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що і було підтверджено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 по справі № 440/10679/23.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приписами статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2024 по справі № 440/10679/23 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329, 353, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 по справі № 440/10679/23 - скасувати.

Справу № 440/10679/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова