Справа № 520/16215/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 жовтня 2024 року справа № 520/16215/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Григоров Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду та просив визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області щодо розгляду по суті клопотань, поданих "15" та "16" травня 2024 року про відшкодування шкоди, завданої працівниками ГУНП в Харківській області;

- зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Харківській області розглянути по суті клопотання, подані "15" та "16" травня 2024 року з урахуванням положення статті 12 Закону № 266/94-ВР.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 15 та 16 травня 2024 року направив відповідачу клопотання про відшкодування шкоди, завданої працівниками ГУНП в Харківській області у порядку, передбаченому Законом України від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР . 07 червня 2024 року позивач отримав лист Слідчого управління ГУ НП в Харківській області, в якому було зазначено про надходження до слідчого управління ГУНП в Харківській області клопотань позивача від 15.05.2024р. та від 16.05.2024р. про відшкодування шкоди, завданої працівниками ГУНП в Харківській області, у порядку, передбаченому Законом України від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Однак, як вказує позивач, цим листом не розглянуто по суті клопотання від 15.05.2024р. та від 16.05.2024 р. та не винесено відповідну постанову (ухвалу), чим, як він вважав, було порушено вимоги статті 12 Закону № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Ухвалою суду від 20.06.2024р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29.07.2024р. відповідачу подовжено процесуальний строк для надання до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, згідно якого він позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

При цьому він зазначив, що в ході розгляду звернень ОСОБА_1 встановлено, що передбачені Законом України від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР факти заподіяння шкоди, яка відповідно до ст. 1 вказаного Закону підлягає відшкодуванню, не встановлені, передбачені ст. 2 Закону випадки для відшкодування шкоди відсутні, а також, що заявник не є суб`єктом подачі клопотань, які можуть розглядатися у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Тому 07.06.2024 за результатами розгляду клопотань ОСОБА_1 від 16.05.2024р. та 15.05.2024р. за вих. № К-641/119-24/02-2024 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану у зазначених клопотаннях для зворотнього зв`язку, надано ґрунтовну письмову відповідь.

Позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог та зазначив, що представник відповідача у поданому відзиві не надав доказів, що відповідачем було повернуто все майно, яке було відповідачем вилучено та згідно ухвал слідчих суддів повинно було бути повернуто. Також вказав, що, на його думку, відповідач не вірно трактує норми чинного законодавства України, зокрема представник відповідача стверджує, що статтею 2 Закону № 266/94-ВР встановлено коло осіб, однак ця норма закону визначає випадки виникнення правочину.

Вивчивши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2023р. 953/7655/22 задоволено клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2021 року по справі № 953/12063/21 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на вилучене 13 липня 2021 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_1 майно, а саме:

- відеокарту Sapphire Radeon RX 470;

- відеокарту Radeon RX 480;

- відеокарту ASUS RX 480;

- відеокарту AMD Radeon RX 480;

- відеокарту Radeon HD 6970;

- відеокарту Gigabyte GV-RX 48 G1;

- відеокарту Gigabyte GV-N 210;

- відеокарту RX 580 P8D;

- відеокарту Radeon RX 470 Gaming x 8g;

- відеокарту Radeon RX 470 RS 4 gb;

- ноутбук Acer Aspire AS 3810 TZ-414G32i;

- ноутбук NEC nb013107;

- ноутбук Asus x51i;

- ноутбук Asus k701j;

- носій Blaze Patriot 60gb;

- жорсткий носій WD1600BEVT;

- жорсткий носій WD320BPVT;

- жорсткий носій Hp;

- жорсткий носій Hitachi;

- жорсткий носій Seagate Barracuda 3000gb;

- жорсткий носій WD 5000 AAKX;

- жорсткий носій Maxtor;

- жорсткий носій Seagate Barracuda 7200;

- жорсткий носій Toshiba, запакований в полімерний пакет;

- жорсткий носій Samsung;

- жорсткий носій без розпізнавальних знаків;

- жорсткий носій Seagate;

- дискету чорного кольору без ропізнавальних знаків з биркою «Шрифти DOS»;

- ухвалу Московського р/с м. Харків справа 643/13465/15-а;

- ухвалу Московського р/с м. Харків справа 643/5283/17;

- ухвалу Московського р/с м. Харків справа 643/5283/17; 643/4822/17;

- вирок вищої ради правосуддя (Київ) № 3621/01/18-19;

- папір формату А-4, на якому надруковані квитанції та мокрі печатки «ТОВ АСАД»;

- акт виконаних робіт до договору № АО-05/10-16 від 05 жовтня 2020 року без підпису та мокрою печаткою АО «Формула захисту» у 2-х примірниках;

- акт виконаних робіт до договору № АО-05/10-16 від 05 жовтня 2020 року з підписом та мокрою печаткою АО «Формула захисту»;

- папір формату А-4, на якому на якому знаходиться мокра печатка АО «Формула захисту»;

- папір формату А-4, на якому роздруковані доручення з мокрими печатками «місто Харків відділення № 150 АТ Мегабанк № 1»;

- папір формату А-4, на якому знаходиться квитанція та печатки ТОВ «АСАД» чорно-білого кольору;

- ухвала Московського р/с м. Харків справа 643/15391/16-ц;

- папір, на якому знаходиться 6-ть мокрих печаток (гербових) з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»;

- папір, на якому знаходиться мокра печатка (гербова) з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»;

- папір формату А-4, на якому знаходиться мокра печатка «Копія» на 3-х аркушах;

- папір, на якому знаходиться 4-и мокрих печаток (гербових) з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»;

- папір формату А-4, на якому знаходиться 4-и мокрих печаток «місто Харків, відділення № 150 АТ «Мегабанк № 1» на 2-х аркушах;

- папір формату А-4 з мокрими печатками АО Формула захисту» на 3-х листах;

- папір формату А-4, з мокрими печатками (гербові) КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»;

- принтер EPSON C43UX;

- принтер Samsung;

- флеш накопичувач чорного кольору;

- системні блоки у кількості 5-ти штук;

- металевий каркас, до якого приєднані блок живлення, відеокарти у кількості 6 штук, материнська плата, жорсткий диск;

- Мicro SD 32 gb;

- системний блок;

повернуто ОСОБА_1 вищевказане тимчасово вилучене майна з урахуванням тих предметів, які вже були повернуті ОСОБА_1 відповідно до протоколів повернення тимчасово вилучених речей від 23 листопада 2021 року та від 25 листопада 2021 року, ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року.

Так само, згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2023р. у справі №953/728/23 задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 від 30.11.2021; зобов`язано слідчого СУ ГУ НП в Харківській області Фіщенкова Р. В. повернути законному власнику - ОСОБА_1 тимчасово вилучене 02 лютого 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 у ході проведення обшуку майно.

15.05.2024р. позивач звернувся до Національної поліції України із клопотанням про відшкодування шкоди, завданої працівниками ГУ НП в Харківській області. При цьому він посилався на те, що працівники ГУНП в Харківській області не виконують ухвали слідчих суддів Київського районного суду м. Харкова по справам № 953/7655/22, 953/728/23 щодо повернення майна та незаконно його утримують та просив винести постанову про компенсацію збитків за розкрадене та підмінене майно в розмірі 13 670 480 грн.

16.05.2024р. позивач звернувся до Національної поліції України з клопотанням про відшкодування шкоди, завданої працівниками ГУНП в Харківській області, посилаючись на те, що працівники ГУНП в Харківській області не виконали приписи КПК України та, провівши обшук, не надали копію відеозапису проведеної слідчої дії, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду для отримання відеозапису.

Позивач зазначив, що загальний розмір збитків, пов`язаний з отриманням юридичної допомоги, понесений ним склав 40 000 грн.

Таким чином позивач просив винести постанову про компенсацію збитків за протиправну бездіяльність щодо надання копій обов`язкового додатку до протоколу обшуку (відеозапису) у розмірі 40 000 грн.

Як випливає з пояснень та доказів, наданих до суду відповідачем, копію звернення ОСОБА_1 від 15.05.2024р. було направлено на адресу ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для розгляду по суті та надання заявнику відповідної інформації в межах своєї компетенції, що підтверджується копією листа відділу дізнання ГУНП в Харківській області від 30.05.2024 № 862/119-49/01-2024. Харківським РУП № 2 ГУНП в Харківській області за результатами розгляду вказаного звернення позивачу була надіслана відповідь від 10.06.2024р. зa № 10882/119-67/02.

Вказаним листом позивача було повідомлено про відсутність підстав для відшкодування збитків, завданих незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, роз`яснено зміст та підстави такого відшкодування. З копії вказаного листа від 10.06.2024р. зa № 10882/119-67/02 вбачається, що його надано з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Так само, Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області за дорученням керівництва ГУ НП в Харківській області розглянуто звернення ОСОБА_1 від 15.05.2024р. та 16.05.2024р. та надано відповідь від 07.06.2024 за № K- 641/119-24/02-2024 аналогічного змісту.

Позивач з вказаними відповідями не погодився, вважаючи, що йому мають бути компенсовані збитки, пов`язані з невиконанням ухвал слідчого судді, а також витрати на правову допомогу, з огляду на що відповідач повинен був прийняти саме постанову, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94-ВР.

Суд з такими доводами позивача не погоджується з огляду на наступне.

Так, статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94-ВР від 01.12.1994 (далі - Закон № 266/94-ВР) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

1) постановлення виправдувального вироку суду;

1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;

4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

У наведених в статті 1 вищевказаного Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода (стаття 3 Закону № 266/94-ВР).

Статтею 11 Закону № 266/94-ВР передбачено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

За приписами статті 12 Закону № 266/94-ВР розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Порядок застосування Закону № 266/94-ВР визначено Положенням про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 р. N 6/5/3/41 (далі - Положення).

Так, відповідно до пункту 6 Положення громадянинові, а у разі його смерті - його спадкоємцям відповідний орган, зазначений у п.11 цього Положення, одночасно з повідомленням про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства або з копією виправдувального вироку, що набрав законної сили, або постановою (ухвалою) суду (судді) направляє повідомлення, в якому роз`яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав.

Повідомлення складається за формою, що встановлена в додатку до цього положення. У повідомленні зазначається перелік тільки тих вимог, на які даний громадянин має право претендувати.

Суд констатує, що жодної з перелічених підстав для відшкодування громадянину збитків, завданих громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, які визначено у статті 2 Закону № 266/94-ВР не встановлено, а позивач фактично не згоден з діями осіб, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження, які він оскаржував до суду. Що стосується витрат позивача на правову допомогу, очевидним є те, що їх відшкодування віднесено до сфери дії Закону № 266/94-ВР за наявності обставин, які визначено у статті 2 Закону № 266/94-ВР , чого у цій справі не встановлено.

З огляду на вказане судом не встановлено з боку відповідача протиправної бездіяльності, якою було порушено права та законні інтереси позивача.

При цьому суд ураховує, що відповідно до цитованих вище приписів Положення зверненню громадянина до відповідного органу дізнання, слідства або суду із заявою про відшкодування збитків передує направлення йому відповідним органом повідомлення, яким роз`яснюється куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Таке повідомлення виноситься за наявності підстав, що визначені у Законі № 266/94-ВР, яких, як зазначалося вище, судом у цій справі не встановлено.

З аналізу наведених норм слід зробити висновок про те, що за відсутності зазначених підстав органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд не обтяжені обов`язком з винесення відповідної постанови (ухвали). Вказані постанова (ухвала) виносяться саме про розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 Закону № 266/94-ВР, з врахуванням чого вона не приймається у разі відсутності підстав для відшкодування шкоди.

З огляду на наведене надання позивачу відповіді на його звернення (клопотання) у порядку Закону України «Про звернення громадян» без винесення постанови (ухвали), передбаченої ст. 12 Закону № 266/94-ВР є цілком обгрунтованим та законним.

Предметом позову у цій справі є не стягнення коштів чи незгода із постановою, а протиправна, на думку позивача, бездіяльність щодо прийняття постанови про визначення розміру шкоди, завданої позивачу, тому на такий спір поширюється юрисдикція адміністративного суду, а не цивільного чи кримінального

Позиція щодо належності подібного спору до юрисдикції адміністративних судів підтверджується висновками, зробленими у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №822/1720/16 та у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2019 року у справі № 460/357/19.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 17, 243, 246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Д.В. Григоров