Справа № 620/9175/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/9175/23
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О. розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо прийняття звіту про виконання рішення суду у справі
доГоловне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2023, що набрало законної сили 06.12.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 16.05.2023.

06.05.2024 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі. Заява мотивована тим, що незважаючи на те, що рішення суду набрало законної сили втім відповідач ухиляється від його виконання рішення. Зазначає, що станом на день подання даної заяви рішення суду не виконано, що є порушенням приписів законодавства, а також порушує права позивача.

Ухвалою суду від 22.05.2024 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі № 620/9175/23.

21.06.2024 на адресу суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення суду.

Зі звіту вбачається, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 повних років, на виконання рішення суду за понаднормовий стаж (7 років) позивачу встановлено доплату в розмірі 155,57 грн, яка обрахована із середньомісячного заробітку для обчислення пенсії станом на 30.09.2017 2222,48 грн, а саме 2222,48 грн * 7% = 155,57 грн.

Представник позивача 11.10.2024 надіслав заяву про прискорення розгляду справи, у якій вказує про відсутність рішення суду про розгляд поданого боржником звіту. Водночас, заява представника не містить жодного пояснення, зауваження чи іншої незгоди із викладеними в звіті обставинами та доданими доказами виконання судового рішення Управлінням.

Даючи правову оцінку встановленим обставинам із урахуванням наданих сторонами доказів, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо судового контролю, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В частині другій статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

З набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.

Так, спірним питанням у справі, що розглядалася судом було право позивача на обчислення його пенсії зі збільшенням на 1% за кожен рік понаднормового стажу згідно з умовами ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 01.10.2017, тобто без урахування умови призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, норма частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній до внесення змін згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 передбачала, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналізу положень законодавства судом було надано при розгляді справи по суті й прийнятті відповідного рішення. Правовий висновок у спірних правовідносинах викладений також у постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року у справі № 300/3435/21, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує під час застосування до спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 57 Закону як в редакції чинній на момент судового розгляду справи так і до внесення змін Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 встановлено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп*Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 Закону України N 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 Закону України N 1058-IV.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск: К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В силу вимог ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновку, що вжитий у статтях 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» термін «заробітна плата» (у контексті однієї зі складових формули визначення пенсії за віком) за змістом відповідає терміну «заробіток», на 1 % якого збільшується розмір пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, підлягає застосуванню і при визначенні розміру частини пенсії, яка підлягає збільшенню згідно з положеннями ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на один процент заробітку.

Таким чином, визначивши відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення основного розміру пенсії ОСОБА_1 середньомісячний заробіток у розмірі 6947,92 грн пенсійний орган повинен був взяти його і при визначенні розміру пенсії під час перерахунку на виконання рішення суду від 19.09.2023 та нарахуванні доплати до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Натомість, відповідач застосував показник середньомісячного заробітку для обчислення доплати за понаднормовий стаж у розмірі 2222,48 грн, що відповідно до протоколу перерахунку відповідає ч. 1 ст. 28 Закону №1058, тобто мінімальному розміру пенсії за віком.

Отже, дослідивши звіт, поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, суд дійшов висновку про відсутність доказів повного виконання рішення суду й не знайшов вмотивованих підстав для проведення боржником обрахунку доплати за понаднормовий стаж із середньомісячного заробітку в сумі 2222,48 грн, а не заробітку з якого проведений розрахунок пенсії за віком, а саме 6947,92 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про неможливість прийняти поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області звіт про виконання рішення суду від 19.09.2023, що є підставою для встановлення нового строку для його виконання.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області в прийнятті звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі № 620/9175/23.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі № 620/9175/23 - 30 днів з дати отримання копії даної ухвали.

Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О. Скалозуб