Справа № 560/8139/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8139/24
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Вересняк А.А. представника позивача: Бровчука М.В. представника позивача: Лисюка О.Ю. представника відповідача: Крутоузова Д.Ю.
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі із великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1258/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року;

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1259/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "В4" від "20" травня 2024 року;

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1260/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ВН" від "20" травня 2024 року;

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1256/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ПС" від "20" травня 2024 року;

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1254/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ПС" від "20" травня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повноти нарахування і сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 31.12.2023 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 31.12.2023, складено Акт №1304/Ж5/31-00-07-04-02-20/35080933 від 23.04.2024. Контролюючим органом зроблено висновки про допущення ряду порушень та винесено спірні податкові повідомлення-рішення, з якими позивач не погоджується та вважає їх протиправними. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 05.06.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 06.06.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 03.07.2024 р о 10:30 год. Витребував у Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі із великими платниками податків належним чином завірені копії Акта №1304/Ж5/31-00-07-04-02-20/35080933 від 23.04.2024 за результатами документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001".

Протокольною ухвалою від 11.07.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 12.08.2024 о 10:30 год.

З 12.08.2024 по 10.09.2024 включно суддя перебував у відпустці.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що законодавством не передбачено право іншого (стороннього) суб`єкта господарювання здійснювати будь яку дооцінку активів підприємства, право власності на які перейшло в результаті минулих подій, тим паче, так звану «дооцінку послуг», які вже надані (отримані), оплачені і спожиті контрагентом-покупцем таких послуг. Вказує, що перевіркою встановлено, що послуги переробки цукрового буряка урожаю 2021 року отримані від ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» у вересні-грудні 2021 року на суму 200 890 046,48 грн (276 708,05 т за ціною 726 грн/т) на підставі договору переробки №Д/1 від 28.09.2020, були повністю оплачені авансами протягом вересня-грудня 2020, січня-березня 2021 року, оскільки станом на 01.04.2021 року дебіторська заборгованість за цим договором у обліку ТОВ «Україна 2001» вже складала 344 300 000,00 грн. Перевіркою встановлено, що послуги переробки цукрового буряка урожаю 2022 року, отримані від ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» у вересні-грудні 2022 року на суму 268 426 416,18 грн (344 136,43 т за ціною 780 грн/т) на підставі договору переробки №Д/1 від 18.10.2021, були повністю оплачені ТОВ «Україна 2001» авансами протягом жовтня-грудня 2021, січня-липня 2022 року. Крім іншого, перевіркою встановлено, що відповідно до актів-приймання передачі послуг переробки цукрового буряка: урожаю 2021 року, що складені ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» у вересні, жовтні, листопаді, грудня 2021 року, ціна послуги переробки 1 т цукрового буряка складала 726 грн/т, 20.12.2021 року ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» складено на адресу ТОВ «Україна 2001» на аркуші А4 так званий Акт дооцінки переробки цукрових буряків, згідно якого ціну послуги переробки 1 т цукрового буряка урожаю 2021 року без будь якого обґрунтування збільшено на 432 грн/т до 1158 грн/т; урожаю 2022 року, що складені ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» у жовтні, листопаді, грудня 2022 року, ціна послуги переробки 1 т цукрового буряка складала 780 грн/т, 30.12.2021 року ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» складено на адресу ТОВ «Україна 2001» на аркуші А4 так званий Акт дооцінки переробки цукрових буряків, згідно якого ціну послуги переробки 1 т цукрового буряка урожаю 2022 року без будь якого обґрунтування збільшено на 582 грн/т до 1362 грн/т. Таким чином, ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» без будь яких законодавчих та документальних обґрунтувань, складено на адресу ТОВ «Україна 2001» на аркушах А4, так звані «Акти приймання-передачі робіт (послуг)» з номенклатурою «Послуги переробки цукрового буряка (дооціка)» датованих 20.12.2021 та 30.12.2022 року на загальну суму з ПДВ 119 537 878,90 грн та 200 287 402,84 грн відповідно, а ТОВ «Україна 2001» їх підписала та відобразила в обліку, задля безпідставного зменшення 20.12.2021 та 30.12.2022 заборгованості за авансами сплаченими ТОВ «Україна 2001» в попередніх періодах на адресу ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» в межах договорів переробки №Д/1 від 28.09.2020 та№Д/1 від 18.10.2021, з метою формування податкового кредиту з ПДВ в розмірі 53 304 213,63 грн, без будь якого зв`язку з господарськими операціями щодо придбання послуг переробки цукрового буряка та будь яких інших операцій в межах законодавства України.

Зазначає, що заборгованість ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», яка виникла внаслідок здійснення ТОВ «Україна 2001» надлишково перерахованої попередньої оплати на суму 360 408 300,00 грн, що на дату завершення виконання договору переробки цукрового буряка урожаю 2021 року №Д/1 від 28.09.2020 року не закрита обсягом отриманих послуг з переробки всього об`єму такого цукрового буряка та на суму 363 457 553,76 грн, що на дату завершення виконання договору переробки цукрового буряка урожаю 2023 року №Д/1 від 27.10.2022 не закрита обсягом отриманих послуг з переробки всього об`єму такого цукрового буряка. Послуги переробки цукрового буряка урожаю 2021 року отримані ТОВ «Україна 2001» від ПрАТ "Теофіпольський цукровий завод" у вересні-грудні 2021 року на суму 200 890 046,48 грн. з ПДВ на підставі договору переробки №Д/1 від 28.09.2020 та удавана «дооцінка послуг переробки», отриманих за цим договором, на суму 119 537 878,90 грн з ПДВ (всього оборот по кредиту згідно ОСВ 631 за вказаним договором складає 320 427 925,38 грн), були повністю оплачені авансами протягом вересня-грудня 2020, січня-березня 2021 року (станом на 01.04.2021 року дебіторська заборгованість за вказаним договором складала 344 300 000,00 грн), отже всі попередні оплати здійснені ТОВ «Україна 2001» на адресу ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод на суму 360 408 300,00 грн, є надлишковими та станом на 31.12.2023 року так і не були повернені Виконавцем на розрахункові рахунки Замовника після завершення виконання договору переробки №Д/1 від 28.09.2020, отже не можуть приймати участь у господарській діяльності ТОВ «Україна 2001» щодо отримання послуг переробки цукрового буряка урожаю 2021 року, оскільки весь об`єм такого цукрового буряка урожаю 2021 року (276 708,05 т.) повністю перероблено Виконавцем станом на 11.12.2021 року, що підтверджено актами приймання-передачі робіт (послуг), наведеними у цьому розділі Акта. Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено факти отримання ТОВ «Україна 2001» необґрунтованої податкової вигоди шляхом свідомого створення ситуації, направленої на ухилення від сплати ПДВ, а саме: шляхом проведення операцій, які не обумовлені розумними економічними причинами та цілями ділового характеру та направлені лише на виведення коштів без можливості отримання натомість активу, в даному випадку послуг переробки цукрового буряка, та не вжиття жодних заходів щодо стягнення таких коштів з ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» та повернення під контроль ТОВ «Україна 2001».

Вказує, що проведеним аналізом інформації, що міститься в ІКС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагентам ТОВ «ТРАМПВЕЛ», ТОВ "УКРІНТЕРТРЕЙДС", ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ», ТОВ «НЕК», перевіркою встановлено неналежність контрагентів та їх «постачальників» по ланцюгу проходження товару до суб`єктів реальної економічної діяльності у зв`язку з:

- відповідністю контрагентів по ланцюгу постачання критеріям ризиковості платника податків;

- відсутністю у контрагентів по ланцюгу постачання персоналу та матеріально-технічних можливостей для реального ведення господарської діяльності в задекларованих обсягах;

- неможливістю встановлення виробника товарів;

- неналежністю постачальників до суб`єктів реальної економічної діяльності та встановлення обривів по ланцюгам постачання запчастин та обладнання;

- наявністю негативної податкової інформації від ГУ ДПС у Хмельницькій області стосовно господарських відносин;

- недостовірністю даних, відображених в паперових носіях за формою первинних документів, формальний підхід до їх оформлення, та як наслідок їх юридичну дефектність.

Таким чином, перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ТОВ «УКРАЇНА 2001» та вказаними контрагентами.

Зазначає, що перевіркою щодо своєчасності реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість, складених ТОВ «Україна 2001» за період з 01.04.2021 по 31.12.2023, встановлено, що ТОВ «Україна 2001» занижено показники, задекларовані у рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за операціями, що оподатковуються за основною ставкою»), п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, внаслідок не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями відображених у, так званих, «актах наданих послуг (виконаних робіт)» ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» на адресу ТОВ «Україна 2001» удаваної «дооцінки» послуг переробки цукрового буряка, отриманих та спожитих ТОВ «Україна 2001» у минулих періодах, а саме: податкова накладна від 31.12.2021 на суму ПДВ 19 922 979,82 грн; податкова накладна від 31.12.2022 на суму ПДВ 33 381 233,81 грн, реєстрації 1-ї податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за рахунок перерахованої попередньої оплати на адресу ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», в рахунок якої не можуть бути здійснені послуги переробки цукрового буряка, внаслідок його фізичної відсутності на балансі підприємства станом на 31.12.2021 та 31.12.2023 року, а саме: податкова накладна від 31.12.2023 на суму ПДВ 120 644 308,96 гривень.

Стосовно податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 20.05.2024 року за № 1256/Ж10/31-00-07-04-02-25 вказує, що на порушення вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями та пункту 8.4 розділу VIIІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р за № 1562/20300, ТОВ «Україна 2001» не подано та подано з порушенням термінів подання до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП про 101 (сто один) об`єкт оподаткування, об`єкт пов`язаний з оподаткуванням або через які провадилась діяльність.

Стосовно податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 20.05.2024 року за № 1254/Ж10/31-00-07-04-02-25 зазначає, що в ході проведення перевірки щодо дотримання порядку заповнення Податкового розрахунку за формою 4 ДФ достовірності, повноти відображення в ньому відомостей встановлено: згідно Повідомлень щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 4 ДФ за 3 квартал 2022, від 04.11.2022 №34739004 та 3 квартал 2023, від 02.11.2023 №38409028, 4 квартал 2023 від 02.02.2024 №7069175 встановлено (Таблиця 27). Опис помилки: реєстраційний номер облікової картки платника податків закрито/фізичну особу з вказаними в запиті серією (за наявності) та номером паспорта знято з обліку у окремому реєстрі ДРФО. В зазначених повідомленнях реєстраційні номери облікової картки платника податків (ЕК003386, , НОМЕР_1 ) мають код "5", тобто реєстраційний номер облікової картки платника податків закрито/фізичну особу з вказаними в запиті серією (за наявності) та номером паспорта знято з обліку у окремому реєстрі ДРФО. Вказані помилки не були виправлені податковими агентами самостійно, у тому числі протягом 30 календарних днів з дня надходження повідомлення про помилки, виявлені контролюючим органом. Тобто ТОВ «Україна 2001» у звітності форми 4ДФ вказала недійсні реєстраційні номери облікових карток платників податків та серію і номер паспорта, що призвело до зміни платників податків.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає позовні вимоги ТОВ «Україна 2001» необґрунтованими, безпідставними, просить у їх задоволенні відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Центральним міжрегіональним Управлінням по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повноти нарахування і сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 31.12.2023 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 31.12.2023.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №1304/Ж5/31-00-07-04-02- 20/35080933 від 23.04.2024. Контролюючим органом зроблено висновки про наступні порушення:

1) п.189.1 ст. 189, абз. «г» п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями встановлено:

заниження податку на додану вартість до сплати всього у сумі 171 234 829 грн, у тому числі: за листопад 2021 р. на суму 1 834 023 грн; за грудень 2021 р. на суму 17 238 000 грн; за червень 2022 р. на суму 2 731 030 грн; за грудень 2022 р. на суму 33 381 234 грн; за грудень 2023 р. на суму 116 050 542 грн та завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за грудень 2023 р. в сумі 4 593 767 грн.

2) п.198.5, п. 201.1 п. 201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.122010 №2755-VI (зі змінами), п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 №1246 (зі змінами), а саме: TOB «Україна 2001» не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 3 податкові накладні на суму ПДВ 173 948 522,59 грн, у т.ч. грудень 2021 на суму ПДВ 19 922 979,82 грн; грудень 2022 на суму ПДВ 33 381 233,81 грн, грудень 2023 на суму ПДВ 120 644 308,96 грн;

3) пп.168.1.1, 168.1.4 п. 168.1, ст.168 та пп."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.10 із змінами та доповненнями - несвоєчасно перераховано нарахований податок на доходи фізичних осіб з виплачених доходів за купівлю майнових сертифікатів (паїв) у готівковій формі на загальну суму 14167,00 грн, а саме: 01.09.2021 та 02.09.2021 згідно видаткових касових ордерів TOB «Україна 2001» здійснено виплати у готівковій формі на загальну суму 63358,00 грн за купівлю майнових сертифікатів (паїв) у фізичних осіб (громадян) та сплачено податок на доходи фізичних осіб згідно платіжної інструкції №42140 від 30.08.2022.

4) пп."б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями та абз.3 ч.2 п.4 p.IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Мінфіну, від 13.01.2015 р. за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556 із змінами і доповненнями, у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 р. № 773 (форма 4 ДФ): виявлені недостовірні відомості по вказаним у звітності TOB «Україна 2001» реєстраційним номерам облікових карток платників податків та серії та номера паспорта, що призвело до зміни платників податків (Повідомлення щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 4 ДФ за 3 квартал 2022 від 04.11.2022 № 34739004, 3 квартал 2023 від 02.11.2023 № 38409028, 4 квартал 2023 від 02.02.2024 №7069175, недійсні дані: , , ЕК003386)

5) п.п. 266.1.1 п. 266.1, п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями у результаті чого занижено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки всього в сумі 19976,25 грн, в томі числі за період з 01.04.2021 по 31.12.2021 року в сумі 10138,5 грн., за 2022 рік в сумі 9837,75 грн.

6) п.п. 14.1.1142 п. 14.1 ст. 14, п. 2971.1 ст. 2971 Податкового кодексу України у результаті чого занижено єдиний податок у вигляді мінімального податкового зобов`язання (загальні податкові зобов`язання з єдиного податку за 2023 рік за рахунок заниження позитивного значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок) за 2023 рік в сумі 49904,32 грн, в т.ч. за 2023 рік 49904,32 грн.

7) п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями та пункту 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300, TOB «Україна 2001» не подано та подано з порушенням термінів подання до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП про 101 (сто один) об`єкт оподаткування, об`єкт пов`язаний з оподаткуванням або через які провадилась діяльність.

За наслідками встановлених порушень відповідачем наступні податкові повідомлення-рішення: №2/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1267/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1266/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1265/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1258/Ж10/31-00- 07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1259/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "В4" від "20" травня 2024 року, №1260/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ВН" від "20" травня 2024 року, №1255/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Д" від "20" травня 2024 року, №1256/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ПС" від "20" травня 2024 року, №1254/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ПС" від "20" травня 2024 року, №1263/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1261/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями №1258/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "Р" від "20" травня 2024 року, №1259/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "В4" від "20" травня 2024 року, №1260/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "ВН" від "20" травня 2024 року, № 1256/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "ПС" від "20" травня 2024 року; № 1254/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "ПС" від "20" травня 2024 року, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст. 62 ПК України, згідно якої до них, серед іншого відноситься здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Так, згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Як встановлено судом, податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повноти нарахування і сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 31.12.2023 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 31.12.2023.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №1304/Ж5/31-00-07-04-02- 20/35080933 від 23.04.2024. Контролюючим органом зроблено висновки допущення позивачем порушень податкового законодавства та винесено податкові повідомлення-рішення.

З указаного вище акту перевірки суд встановив, що податкові повідомлення-рішення №1258/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "Р" від "20" травня 2024 року, №1259/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "В4" від "20" травня 2024 року, №1260/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ВН" від "20" травня 2024 року, об`єднані загальним змістом порушень, що визначені контролюючим органом:

1) здійснення дооцінки послуг з переробки цукрового буряка ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» та складення відповідних актів наданих послуг (виконаних робіт);

2) перерахування попередньої оплати за послуги переробки цукрового буряка на користь ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод»;

3) здійснення господарських операцій з ТОВ "ТРАМПВЕЛ" (стара назва ТОВ "Стандартавтотранс") (), ТОВ "ШРОТ ТА ОЛІЯ" (), ТОВ "НЕК" ().

Оцінюючи правомірність зазначених податкових повідомлень-рішень, суд враховує наступне.

Згідно з пп. «а» і «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України (ПК України) об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V Податкового кодексу України розташоване на митній території України.

Під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (пп. 14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (пп. 14.1.185 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України визначено для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, придбання товарів та послуг передбачає наявність мети їх використання в господарській діяльності платника. Така мета є необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість. Крім того, всі витрати мають бути здійснені в межах господарської діяльності платника податку.

Тобто витрати на придбання товарів та послуг, понесені без мети їх використання в господарській діяльності, або придбання таких активів поза межами господарської діяльності платника, не дають йому права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Отже, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитись збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.

Проте, із визначеного в Податковому кодексі України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.

При цьому варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Відповідна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 812/9439/13-а.

Суд встановив, що відповідачем зроблено висновок те, що позивач скористався податковим кредитом з ПДВ, наданим ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» на підставі отриманих авансів, які безпідставно списані в обліку в грудні 2021 та в грудні 2022 року, шляхом відображення на рахунках бухгалтерського обліку актів «дооцінки послуг переробки», не підтверджених фактичними операціями, які складені ТОВ «Теофіпольський цукровий завод» як удавана «дооцінка» оплачених та наданих послуг минулих періодів, всупереч законодавству України, тому на підставі п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України удавані операції з «дооцінки послуг переробки» не можуть бути використані в господарській діяльності платника на суму ПДВ 53 304 213,63 грн.

Верховним Судом у постанові від 21.07.2020 у справі №816/191/17 викладено правовий висновок про те, що чинним законодавством передбачено право платника податків на формування у податковому обліку витрат за договорами страхування, тоді як оцінка доцільності економічних рішень платника в процесі провадження ним господарської діяльності, ефективність використання платником капіталу шляхом оцінювання витрат платника у світлі їх доцільності, раціональності не належить до повноважень податкового органу. Платник здійснює фінансово-господарську діяльність на власний ризик, а тому вправі самостійно оцінювати її ефективність та доцільність, вирішуючи, які саме господарські операції йому необхідно здійснити для забезпечення своєї діяльності. Економічна ефективність витрат відображає лише ступінь умілості ведення господарської діяльності та є якісним показником, що не впливає на податковий облік платника.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 1 цього Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З матеріалів справи суд встановив, що до документальної перевірки позивачем надано типові договори на переробку цукрових буряків для виробництва цукру : №Д/1 від 28.09.2020 року (цукровий буряк урожаю 2021 року), №Д/1 від 18.10.2021 року (цукровий буряк урожаю 2022 року), №Д/1 від 27.10.2022 року (цукровий буряк урожаю 2023 року), №Д/1 від 30.08.2023 (цукровий буряк урожаю 2024 року) (далі-Договори на переробку), якими передбачено такі основні умови.

Замовник: ТОВ «Україна 2001», Виконавець: ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод».

Відповідно до п.1.1 Договорів на переробку предметом Договорів на переробку є правовідносини сторін, що виникають під час поставки цукрових буряків (Сировини) для виробництва цукру з метою їх подальшої промислової переробки на давальницьких умовах.

Відповідно до п.1.2 Договорів на переробку визначена орієнтована кількість сировини, що поставляється за кожним договором по роках, яка становить 350 000 тон (+-50%) в чистій вазі цукрових буряків урожаю 2021 року, 350 000 тон (+-50%) в чистій вазі цукрових буряків урожаю 2022 року, 350 000 тон (+-50%) в чистій вазі цукрових буряків урожаю 2023 року, 350 000 тон (+-50%) в чистій вазі цукрових буряків урожаю 2024 року.

Відповідно до п.1.3 Договорів на переробку місце та умови поставки: франко-завод Виконавця (смт. Теофіполь, вул. Жовтнева,12 «Призаводський бурякопункт»). Замовник здійснює поставку Сировини в місце поставки власним транспортом.

Відповідно до п. 1.4 Договорів на переробку поставка сировини здійснюється у строк до 15 грудня 2021 року (урожаю 2021 року), до 15 грудня 2022 року (урожаю 2022 року), до 15 грудня 2023 року (урожаю 2023 року), до 15 грудня 2024 року (урожаю 2024 року).

Відповідно до п.5.2 Договорів на переробку вартість робіт по давальницькій переробці цукрових буряків визначається Сторонами за результатами фактичних витрат Виконавця в кінці сезону переробки та погоджується

Сторонами шляхом підписання бухгалтерських документів. Сторони домовилися, що порядок здійснення розрахунків між сторонами по даному договору визначається сторонами додатково.

ТОВ «Україна 2001» та ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» було підписано Додаткові угоди: до договору № Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 28.09.2020 року (01 серпня 2022 року), до договору №Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 18.10.2021 року, до договору № Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 28.09.2020 року (28 вересня 2020 року), до договору № Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 18.10.2021 року (01 серпня 2023 року), до договору №Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 18.10.2021 року (18 жовтня 2021 року), до договору №Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 27.10.2022 року (27 жовтня 2022 року), до договору №Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 30.08.2023 (30.08.2023)

ТОВ «Україна 2001» у періоді, що перевіряється, сформовано податковий кредит з ПДВ за складеними та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» - Виконавцем за датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/робіт послуг - за датами зарахування коштів від ТОВ «Україна 2001» - Замовника, сплачених останнім, як попередні оплати в межах Договорів на переробку.

На запити перевіряючих ТОВ «Україна 2001» до перевірки надано складені ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» за кожною операцією передачі результатів послуг переробки давальницької сировини по два первинних документа (акта), що підтверджують отримані послуги переробки, а саме: акт про виконання робіт згідно договору, де зазначено:

- кількість переданого (отриманого) на переробку цукрового буряка в заліковій вазі, який в повному обсязі перероблений Виконавцем;

- кількість переданих з переробки продуктів (цукор-пісок, меляса, жом);

- вартість переробки в гривнях в т.ч. ПДВ; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) до кожного акта про виконання робіт згідно договору, де підтверджено та визначено для проведення розрахунків:

- загальну вартість переробки в гривнях в т.ч. ПДВ.

Відповідно до актів-приймання передачі послуг переробки цукрового буряка:

- урожаю 2021 року, що складені ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» у вересні, жовтні, листопаді, грудня 2021 року, ціна послуги переробки 1 т цукрового буряка складала 726 грн./т., 20.12.2021 року ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» складено на адресу ТОВ «Україна 2001» Акт дооцінки переробки цукрових буряків, згідно якого ціну послуги переробки 1 т цукрового буряка урожаю 2021 року збільшено на 432 грн./т до 1158 грн./т ;

- урожаю 2022 року, що складені ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» у жовтні, листопаді, грудня 2022 року, ціна послуги переробки 1 т цукрового буряка складала 780 грн./т., 30.12.2021 року ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» складено на адресу ТОВ «Україна 2001» Акт дооцінки переробки цукрових буряків, згідно якого ціну послуги переробки 1 т цукрового буряка урожаю 2022 року збільшено на 582 грн./т до 1362 грн./т.

Відповідач, зокрема, вказує, що до перевірки не надано жодних документів щодо узгодження між контрагентами ціни на послуги переробки, яка б підтверджувалася інформацією про ціни, що склалися на підставі собівартості переробки (згідно калькуляції Виконавця на переробку) та не надано калькуляції Виконавця.

На запит перевіряючих №19/07-04 від 19.02.2024 ТОВ «Україна 2001» надані пояснення, зокрема про таке: «…3) Договорами не передбачено надання Виконавцем звітів, калькуляції, специфікації, додаткових умов, тощо щодо проведених дооцінок. Дооцінка була погоджена підписанням Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг). Спірних питань у сторін не виникало.

4) Акти переоцінки послуг Виконацем формувалися по завершенню виробничого сезону на підставі усіх витрат за період, які понесло ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод»».

З метою отримання інформації та первинних документів (калькуляцій послуг переробки та ін.), що відображенні в обліку ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», як підстава для складання Актів приймання-передачі робіт (послуг) з номенклатурою «Послуги переробки цукрового буряка (дооціка)» датованих 20.12.2021 та 30.12.2022 року на загальну суму з ПДВ 119 537 878,90 грн та 200 287 402,84 грн відповідно, Міжрегіональним управлінням надіслано на адресу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків запит на проведення зустрічної звірки від 23.02.2024 року №948/31-00-07-04-01-07.

Згідно листа-відповіді Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 13.03.2024 №583/7/33-00-07-01 (вх.1075/7 від 13.03.2024) зазначено таке.

«Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків надано ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» вимогу №753/6/33-00-7-01 від 23.02.2024 надати: договори на переробку цукрових буряків з усіма додатками та додатковими угодами укладеними з ТОВ «Україна 2001», акти виконаних робіт (послуг), калькуляцію даних послуг; надати всі наявні підтверджуючі документи та пояснення щодо проведеної дооцінки вартості послуг з переробки для ТОВ «Україна 2001».

ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» надано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №28 від 20.12.2021 та №23 від 30.12.2022 року з номенклатурою «Переробка цукрових буряків (дооцінка)»:

- Акт №28 від 20.12.2021 на суму 119 537 878,90 грн. в т.ч. ПДВ 19 922 979,82 грн з номенклатурою «Переробка цукрових буряків (дооцінка)» в кількості 276 708,053 т.

- Акт №23 від 30.12.2022 на суму 200 287 402,84 грн. в т.ч. ПДВ 33 381 233,81 грн. з номенклатурою «Переробка цукрових буряків (дооцінка)» в кількості 344 136,431 т.

На вимогу Західного МУ №753 /6/33-00-7-01 від 23.02.2024 про надання пояснення та документального підтвердження щодо проведеної дооцінки вартості послуг з переробки для ТОВ «Україна 2001» ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» листом №2602/01 від 26.02.2024 повідомив наступне:

«… оскільки калькуляція собівартості продукції за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, адже нею не фіксується господарська операція, розпорядження або дозвіл на її проведення - відповідно дана калькуляція не розраховувалася за період з 01.01.2021 по 30.09.2023. Дооцінка за послуги переробки цукрових буряків проведена в грудні 2021 та 2022 років з врахуванням фактично понесених витрат на переробку.».

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

На підставі ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Ціна послуг з переробки цукрових буряків не врегульована уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, не є сталою, та може коригуватись залежно від економічних та політичних факторів, таких як світовий ринок, попит та пропозиція, погодні умови, врожайність.

Так, визначення остаточної вартості послуг з переробки цукрових буряків стало результатом домовленості позивача та його контрагента, ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», з урахуванням вищезазначених факторів.

Контролюючий орган посилається на те, що дооцінка вартості послуг не містить розумних економічних причин (ділової мети), тобто відсутня кваліфікуюча ознака господарської діяльності - отримання доходу. Однак, останнім не доведено відсутності у позивача наміру отримати економічний ефект в результаті господарської діяльності, оскільки після проведеної дооцінки, збільшення ціни, надання послуг з переробки цукрового буряку врожаю 2021 року, ціна такої переробки склала 1158 (432+726) грн/т, а врожаю 2022 року 1362 (582+780) грн/т. (акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 28 від 20.12.2021 року та № 23 від 30.12.2022 року, с. 31 Акта).

При цьому середня ціна продажу цукру в 2022 році (врожай 2021 року) склала 21601,94 грн/т, а в 2023 році (врожай 2022 року) 23141,42 грн/т.

Таким чином, не можна стверджувати, що ціна переробки цукрового буряку після дооцінки справила негативний вплив на досягнення економічного ефекту, оскільки об`єктивне збільшення ціни переробки знайшло відображення і в збільшенні ціни продажу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позивачем не було занижено податкові зобов`язання з ПДВ, внаслідок їх не нарахування на таку базу оподаткування на загальну суму ПДВ 53 304 213,63 грн, у тому числі за грудень 2021 року на суму ПДВ 19 922 979,82 грн та за грудень 2022 року на суму ПДВ 33 381 233,81 грн.

Перевіркою також встановлено, що позивачем в порушення п.189.1 ст.189, абз. «г» п.198.5 ст.198 з урахуванням п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями в рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до підпункту г) пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» податкової декларації з податку на додану вартість занижено базу оподаткування з податку на додану вартість на суму без ПДВ надлишково перерахованої попередньої оплати на адресу ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», в рахунок якої не можуть бути здійснені послуги переробки цукрового буряка, внаслідок його фізичної відсутності на балансі підприємства станом на 31.12.2021 та 31.12.2023 року, та така попередня оплата так і не була повернута останнім після завершення виконання договорів переробки цукрових буряків урожаю 2021 та 2023 років (станом на 31.12.2023 року) 603 221 544,80 грн та занижено податкові зобов`язання з ПДВ, внаслідок їх не нарахування на таку базу оподаткування на загальну суму ПДВ 120 644 308,96 грн, в тому числі за грудень 2023 року 120 644 308,96 грн в порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами), ТОВ «Україна 2001» на дату виникнення податкових зобов`язань не складено податкові накладні в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін на загальну суму ПДВ 120 644 308,96 грн, у тому числі за грудень 2023 року 120 644 308,96 грн.

До перевірки надані договори укладені між ТОВ «УКРАЇНА 2001» (ЗАМОВНИК) та ПрАТ "ТЕОФІПОЛЬСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" (ВИКОНАВЕЦЬ) на переробку цукрових буряків для виробництва цукру:

1. від 05.08.2019 №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2020 року;

2. від 28.09.2020 №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2021 року;

3. від 18.10.2021 №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2022 року;

4. від 27.10.2022 №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2023 року;

5. від 30.08.2023 №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2024 року; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно яких вартість послуг переробки відповідає вартості зазначеній у актах виконаних робіт (з номенклатурою продукції, отриманої з переробки) та встановлено ціну та вартість послуг переробки, до якої сторони не мають один до одної претензій, та обігово-сальдові відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період 01.04.2021 31.12.2021, 2022 рік, 2023 рік (ОСВ 631).

Проведеним аналізом ОСВ 631 встановлено наявність дебіторської заборгованості за договорами переробки цукрових буряків станом на 31.12.2023 року, а саме: по договору від 28.09.2020 №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2021 року 360 408 300,00 грн; по договору від 27.10.2022 №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2023 року 363 457 553,76 грн.

На виконання вищенаведених договорів ТОВ «Україна 2001» було передано в адресу ПрАТ "Теофіпольський цукровий завод" для переробки цукрові буряки у кількості 709 020,49 т в тому числі: урожаю 2021 року 276 708,05 т, урожаю 2023 року 432 312,44 т.

Станом на 31.12.2021 та 31.12.2023 залишок цукрового буряку по рахунках аналітичного обліку 206, 272 «Продукція сільськогосподарського виробництва» аналітика: «Цукровий буряк (власний)» - становить 0 т. (відсутні залишки).

Таким чином, контролюючий орган вказує на неможливість в подальшому участі у господарській діяльності платника грошових коштів з ПДВ в розмірі 723 865 853,76 грн, які перераховані ТОВ «Україна 2001», як аванси, в межах договорів переробки цукрового буряка урожаю 2021, 2023 років у зв`язку з повним виконанням договорів.

Суд встановив, що на дату складання Акта перевірки, ТОВ «УКРАЇНА 2001» надано пояснення: «У ТОВ «Україна 2001» згідно Договору №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2021 року після надання послуг ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» на 31.12.2021 року була дебіторська заборгованість 380 080 374,62 грн. Протягом 2023 року ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» було повернуто 19 672 074,62 грн. попередньої оплати. Станом на 31.12.2023 р. борг становив 360 408 300,0 грн. По договору №Д/1 на переробку цукрового буряку врожаю 2023 року на 31.12.2023 р. борг ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» становить 363 457 553,76 грн. По даному договору також планується повернення грошових коштів.».

З метою встановлення підстав для не повернення ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» на адресу ТОВ «Україна 2001» заборгованості за отриманими авансами згідно договорів переробки цукрових буряків, які повністю виконані станом на 31.12.2021 та 31.12.2023 року, Міжрегіональним управлінням надіслано на адресу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків запит на проведення зустрічної звірки від 04.03.2024 року №1011/31-00-07-04-01-07.

Згідно листа-відповіді Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 13.03.2024 №583/7/33-00-07-01 (вх.1075/7 від 13.03.2024) зазначено таке.

«… Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків скеровано на адресу ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» лист №904/6/33-00-7-01 від 11.03.2024 з наступних питань: вказати причини не повернення ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» надмірно сплачених коштів (авансів) ТОВ «Україна 2001» по договорах, які є вже повністю виконаними, а саме: Договір Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 28.09.2020 р., Договір Д/1 на переробку цукрових буряків від 27.10.2022 року, договір Д/1 на переробку цукрових буряків від 18.10.2021 р; чи були звернення з сторони ТОВ «Україна 2001» щодо не виконання умов даних договорів, а саме повернення коштів на рахунок.

На лист Західного МУ №904/6/33-00-7-01 від 11.03.2024 ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» листом №2602/01 від 26.02.2024 повідомило наступне: «… неповернення коштів обґрунтовано економічною ситуацією в країні та обґрунтовано домовленістю між сторонами. Відповідне рішення є погодженим між сторонами та відповідає комерційному обґрунтуванню діяльності компанії. Також повідомлено, що зі сторони ТОВ «Україна 2001» не було будь яких звернень щодо виконання відповідних зобов`язань.

Суд зазначає, що п. 192.1 ст.192 ПК України визначено - якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування.

Згідно з п. 198.5. ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних тощо.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи відповідача, оскільки усі суми авансування послуг не були повернуті, не відбулося й примусового стягнення цих коштів, не встановлено фактів використання товарів/послуг, необоротних активів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку як того вимагає пункт 198.5 ст. 198 ПК України.

Стосовно наявності/відсутності розумної економічної причини (ділова мета), на яку посилається податковий орган, суд вже зазначав вище.

Слід також зауважити, що строк позовної давності щодо витребування виконання за договорами, зокрема договору Д/1 на переробку цукрових буряків для виробництва цукру від 28.09.2020 р, договору Д/1 на переробку цукрових буряків від 27.10.2022 року, договору Д/1 на переробку цукрових буряків від 18.10.2021 р на момент проведення превірки не сплинув. Вказана заборгованість за правилами бухгалтерського обліку не може бути віднесеною до проблемної чи безнадійної. Окрім того, контрагентами погоджено відстрочку щодо її повернення.

Таким чином, суд вважає, позивачем не було занижено податкові зобов`язання з ПДВ, внаслідок їх не нарахування на таку базу оподаткування на загальну суму ПДВ 120 644 308,96 грн, в тому числі за грудень 2023 року 120 644 308,96 грн.

Щодо взаємовідносин ТОВ «УКРАЇНА 2001» з контрагентом постачальником ТОВ «ТРАМПВЕЛ» (колишня назва ТОВ «СТАНДАРТАВТОТРАНС»).

В акті перевірки відповідачем вказано, що перевіркою встановлено відсутність у ТОВ «ТРАМПВЕЛ» законних джерел походження ідентифікованого товару (активу) та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із подальшого постачання у зв`язку із:

- неналежністю ТОВ «ТРАМПВЕЛ» до суб`єктів реальної економічної діяльності у зв`язку із відповідністю критеріям ризиковості платників податків;

- неможливістю встановлення виробника шроту соняшникового у зв`язку з ненаданням ТОВ «УКРАЇНА 2001» сертифікатів походження/відповідності/якості товару;

- наявністю негативної податкової інформації від ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо ТОВ «УКРАЇНА 2001» по взаємовідносинам з ТОВ «ТРАМПВЕЛ» у липні 2021 року;

- недостовірністю даних, відображених в паперових носіях за формою первинних документів (товарно-транспортні накладні), оформлених ТОВ «ТРАМПВЕЛ» для ТОВ «УКРАЇНА 2001», формальний підхід для їх оформлення, та як наслідок юридичну дефектність.

В акті перевірки також вказано, що встановлено неналежність ТОВ «ТРАМПВЕЛ» та його «постачальників» по ланцюгу проходження товару (шрот соняшниковий), ніби поставленого на ТОВ «Україна 20012 до суб`єктів реальної економічної діяльності у зв`язку з:

- відповідністю ТОВ «ТРАМПВЕЛ» та контрагентів по ланцюгу постачання критеріям ризиковості платника податків;

- відсутністю у ТОВ «ТРАМПВЕЛ» та контрагентів по ланцюгу постачання персоналу та матеріально-технічних можливостей для реального ведення господарської діяльності в задекларованих обсягах;

- неможливістю встановлення виробника шроту соняшникового (відсутність сертифікатів із зазначенням виробника товару);

- неналежністю постачальників ТОВ «ТРАМПВЕЛ» до суб`єктів реальної економічної діяльності та встановлення обривів по ланцюгам постачання шроту соняшникового;

- наявністю негативної податкової інформації від ГУ ДПС у Хмельницької області щодо відносин ТОВ «Україна 2001» по взаємовідносинам з ТОВ «ТРАМПВЕЛ» у липні 2001 року;

- недостовірністю даних, відображених в паперових носіях за формою первинних документів (товарно-транспортні накладні), оформлених ТОВ «ТРАМПВЕЛ» для ТОВ «УКРАЇНА 2001», формальний підхід для їх оформлення, та як наслідок юридичну дефектність.

Отже, відповідачем зроблено загальний висновок, що перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ТОВ «Україна 2001» та ТОВ «ТРАМПВЕЛ» та недостовірність даних, зазначених у первинних документах, перевіркою встановлено невідповідність змісту господарської операції первинним документам, в результаті, чого первинні документи щодо придбання шроту соняшникового від ТОВ «ТРАМПВЕЛ» у червні-липні 2021 року не відповідають вимогам чинного законодавства щодо визначення первинних документів.

Суд встановив, що до позовної заяви позивачем додано копію договору поставки № 10/061, укладеного 10.06.2021 між ТОВ «Україна 2001» та ТОВ «ТРАМПВЕЛ» разом із копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних по поставці шроту від ТОВ «ТРАМВЕЛ» до ТОВ «Україна 2001».

В акті перевірки відповідачем вказано, що перевіркою встановлено відсутність у ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» законних джерел походження ідентифікованого товару (активу) та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із подальшого постачання у зв`язку із:

- неналежністю ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» до суб`єктів реальної економічної діяльності у зв`язку із відповідністю критеріям ризиковості платників податків;

- фігуруванням ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» у кримінальному провадженні № 00000032, як конвертаційно-транзитний СГД, який було створено з метою прикриття незаконної діяльності інших СГД та для надання незаконних послуг з мінімізації податків, зборів, обов`язкових платежів та виведення коштів тіньовий неконтрольований

- неможливістю встановлення виробника шроту соняшникового у зв`язку з ненаданням ТОВ «УКРАЇНА 2001» сертифікатів походження/відповідності/якості товару;

- наявністю негативної податкової інформації від ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо ТОВ «УКРАЇНА 2001» по взаємовідносинам з ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» у липні, серпня, вересні та жовтні 2021 року;

- недостовірністю даних, відображених в паперових носіях за формою первинних документів (товарно-транспортні накладні), оформлених ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» для ТОВ «УКРАЇНА 2001», формальний підхід для їх оформлення, та як наслідок юридичну дефектність.

В акті вказано, що перевіркою встановлено неналежність ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» та його «постачальників» по ланцюгу проходження товару (шрот соняшниковий та соєвий гранульований), ніби поставленого на ТОВ «Україна 20012 до суб`єктів реальної економічної діяльності у зв`язку з:

- відповідністю ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» та контрагентів по ланцюгу постачання критеріям ризиковості платника податків;

- відсутністю у ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» та контрагентів по ланцюгу постачання персоналу та матеріально-технічних можливостей для реального ведення господарської діяльності в задекларованих обсягах;

- не можливістю встановлення виробника шроту соняшникового та соєвого гранульованого (відсутність сертифікатів із зазначенням виробника товару);

- неналежністю постачальників ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» до суб`єктів реальної економічної діяльності та встановлення обривів по ланцюгам постачання шроту соняшникового та соняшникового гранульованого;

- наявністю негативної податкової інформації від ГУ ДПС у Хмельницької області щодо відносин ТОВ «Україна 2001» по взаємовідносинам з ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» у липні-жовтні 2001 року;

- недостовірністю даних, відображених в паперових носіях за формою первинних документів (товарно-транспортні накладні), оформлених ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» для ТОВ «УКРАЇНА 2001», формальний підхід для їх оформлення, та як наслідок юридичну дефектність.

Суд встановив, що до позовної заяви позивачем додано копію договору поставки № 03/071, укладеного 02.07.2021 між ТОВ «Україна 2001» та ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» разом із копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних по поставці шроту соняшникового від ТОВ «ШРОТ ТА ОЛІЯ» до ТОВ «Україна 2001».

Щодо взаємовідносин ТОВ «УКРАЇНА 2001» з контрагентом постачальником ТОВ «НЕК».

В акті перевірки відповідачем вказано, що перевіркою встановлено неналежність ТОВ «НЕК» та його «постачальників» по ланцюгу проходження товару (запчастини та обладнання), ніби поставленого на ТОВ «Україна 2001» до суб`єктів реальної економічної діяльності у зв`язку з:

- відповідністю ТОВ «НЕК» та контрагентів по ланцюгу постачання критеріям ризиковості платника податків;

- відсутністю у ТОВ «НЕК» та контрагентів по ланцюгу постачання персоналу та матеріально-технічних можливостей для реального ведення господарської діяльності в задекларованих обсягах;

- не можливістю встановлення виробника Обмежувача перенапруги 10кВ, Шафи ШОТ 100А, Роз`єднувача РДЗ, Привода роз`єднувача, Обмежувача від перенапруги 110 кВ, Комірки КМ1Ф (ретрофіт) та релейної панелі;

- неналежністю постачальників ТОВ «НЕК» до суб`єктів реальної економічної діяльності та встановлення обривів по ланцюгам постачання шроту соняшникового;

- наявністю негативної податкової інформації від ГУ ДПС у Хмельницької області щодо відносин ТОВ «Україна 2001» по взаємовідносинам з ТОВ «НЕК» у липні 2001 року;

- недостовірністю даних, відображених в паперових носіях за формою первинних документів (товарно-транспортні накладні), оформлених ТОВ «НЕК» для ТОВ «УКРАЇНА 2001», формальний підхід для їх оформлення, та як наслідок юридичну дефектність.

В акті перевірки відповідачем визнано, що вищезазначені порушення встановлені «проведеним аналізом інформації, що міститься в ІКС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагенту ТОВ «НЕК», а також в результаті аналізу ЄРПН та баз даних ДПС України.

До позовної заяви позивачем додано копію договору поставки № 140621-НЕК/П1, укладеного 14.06.2021 між ТОВ «Україна 2001» та ТОВ «НЕК» разом із копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних по поставці обладнання від ТОВ «НЕК» до ТОВ «Україна 2001».

Суд зазначає, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Крім того, однією із судових доктрин, виділених на сьогоднішній день національним законодавством та судовою практикою Верховного Суду, є доктрина реальності господарської операції. Суть вказаної доктрини полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року по справі № 420/3288/20.

Водночас норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Суд зауважує, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні відсутність сертифікатів якості, ні наявність податкової інформації щодо контрагентів по ланцюгу постачання самі по собі дійсно не є самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас за наявності об`єктивних сумнівів щодо реальності господарських операцій, в тому числі, з огляду на дефектність первинних документів, наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Посилання відповідача на недоліки товарно-транспортних накладних оформлених контрагентами, як на доказ вчинення позивачем порушень податкового законодавства, є безпідставними. Товарно-транспортна накладна є транспортною документацією, яка підтверджує операції саме з надання послуг з перевезення вантажів, а не сам факт придбання товару. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платника податків, яким у даному випадку є позивач.

Вказані контролюючим органом недоліки самі по собі не можуть слугувати доказом відсутності поставки від контрагента, оскільки жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що товарно-транспортні накладні є єдиними документами, які підтверджують факт поставки товару від продавця до покупця і у випадку їх відсутності або недостовірності відображеної у них інформації покупець товару позбавлений права на включення до податкового кредиту податку на додану вартість, вказаного в податковій накладній, виписаній постачальником товару.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2021 року по справі №806/7669/13-а, від 13 липня 2022 року у справі № 2а-17228/12/2670 та від 15 лютого 2023 року у справі № 1740/2380/18.

Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2022 року у справі № 200/5836/19-а також зазначив, що не приймає посилання контролюючого органу не те, що товарно-транспортні документи складено з порушенням вимог законодавства, оскільки в них неповно/неправильно заповнено всі реквізити, оскільки товарно-транспортна накладна, подорожній лист (документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363) призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Стосовно твердження відповідача про те, що пункт навантаження, який вказаний в товарно-транспортних накладних, а саме м. Дніпро вул. Байкальська 6/1 не відповідає адресі ТОВ «ТРАМПВЕЛ» Донецька обл., м. Маріуполь Запорізьке шосе, буд 2, суд зазначає, що що згідно матеріалів справи в м. Дніпро знаходиться не офіс ТОВ «ТРАМПВЕЛ», а склад, яким користується це підприємство. Відповідачем, зокрема, не заперечується, що ТОВ «ТРАМПВЕЛ» подало органів ДПС інформацію за формою № 20-ОПП про користування цим складським приміщенням.

Оцінюючи доводи контролюючого органу стосовно відсутності у позивача сертифікатів якості на товари, суд зазначає, що сертифікат якості не є документом, який підтверджує факт постачання товарів, не містить відомостей про господарську операцію та не відповідає вимогам первинних документів, встановленим законодавством України, а є документом, який підтверджує саме якість товару (містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року по справі № 818/530/16 та від 23 лютого 2023 року у справі № 640/12451/20.

Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 560/12630/21 вказав, що сама по собі відсутність чи наявність сертифікатів якості не пов`язана з реальністю чи можливістю поставки товару.

Отже, сертифікати якості за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, так як містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

Також норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2021 року по справі №826/5762/15.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 також зазначила, що відсутність у контрагентів трудових чи матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності не виключає можливість виконання господарської операції, не спростовує обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів). Разом із цим відповідач не обґрунтував, який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується.

Тому помилковими є доводи відповідача про відсутність у контрагентів достатньої кількості основних засобів та ресурсів, оскільки це не може бути підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Також платник податків не зобов`язаний під час придбання товару встановлювати у контрагента його походження, а тому і не має нести за це відповідальність.

Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2022 року у справі № 813/856/16 зазначив, що інформація щодо податкової дисципліни та господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачальників та відсутності у них достатніх матеріальних, трудових та технічних можливостей для здійснення господарської діяльності не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону і не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку.

Також у цій постанові Верховний Суд відмітив, що ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно цих контрагентів, як критерії оцінки реальності господарських операцій, ні відсутність ТТН при оформленні операцій з постачання товару, так само відсутність походження товару або невідповідність номенклатури придбаних, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання та неможливість проведення зустрічної звірки щодо них, самі по собі не є самостійно достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.

Посилання ж відповідача на інформацію про відсутність у контрагентів контрагента позивача господарських операцій щодо придбання ним товарів у інших постачальників, як на обставини, що спростовують факт здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентом, є необґрунтованим, оскільки такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на припущеннях.

Безпідставними також є посилання відповідача на прийняття щодо окремих контрагентів позивача рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, оскільки такі рішення були прийняті після взаємовідносин із позивачем. Крім того, це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним уст. 16 ПК України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками/покупцями правил оподаткування; платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

Платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагентів.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №340/422/19, від 23 липня 2020 року у справі №816/1122/16.

Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню не спростовує фактичного здійснення операцій між позивачем та його контрагентами, адже наявність досудового розслідування не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.

Належними доказами можуть бути лише встановлені вироком суду обставини, у тому числі щодо причетності або обізнаності позивача у цьому. Проте доказів, які б свідчили про наявність вироку суду, який би набрав законної сили, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року по справі №822/1443/18, від 01 червня 2022 року у справі № 1240/2660/18.

Однак у матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б свідчили, що господарські операції позивача із контрагентами були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, обізнаності платника щодо протиправного характеру діяльності підприємств у ланцюгах постачання, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності.

Таким чином, на думку суду, подані позивачем документи містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичне їх здійснення.

Отже, в оскаржуваній частині висновки контролюючого органу суд вважає безпідставними.

Щодо порушень, які стосуються не реєстрації податкових накладних.

Перевіркою ТОВ «Україна 2001» за період з 01.04.2021 по 31.12.2023 контролюючий орган встановив порушення: п. 189.1. ст. 189, абз. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ТОВ «Україна 2001» занижено показники, задекларовані у рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» ), п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 №1246 внаслідок:

- не реєстрації 2-х податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями відображених у, так званих, «актах наданих послуг (виконаних робіт)» ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» на адресу ТОВ «Україна 2001» дооцінки послуг переробки цукрового буряка, отриманих та спожитих ТОВ «Україна 2001» у минулих періодах, а саме: податкова накладна від 31.12.2021 на суму ПДВ 19 922 979,82 грн; податкова накладна від 31.12.2022 на суму ПДВ 33 381 233,81 грн.

- не реєстрації 1-ї податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за рахунок перерахованої попередньої оплати на адресу ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», в рахунок якої не можуть бути здійснені послуги переробки цукрового буряка, внаслідок його фізичної відсутності на балансі підприємства станом на 31.12.2021 та 31.12.2023 року, а саме: податкова накладна від 31.12.2023 на суму ПДВ 120 644 308,96 гривень.

Згідно із п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В силу абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної/ та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірах, що передбачені п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України.

Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу (абз. 1 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України).

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено (абз. 2 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України).

Суд в ході розгляду цієї справи вже встановив, що позивачем:

- не було занижено податкові зобов`язання з ПДВ, внаслідок їх не нарахування на таку базу оподаткування на загальну суму ПДВ 53 304 213,63 грн, у тому числі за грудень 2021 року на суму ПДВ 19 922 979,82 грн та за грудень 2022 року на суму ПДВ 33 381 233,81 грн;

- не було занижено податкові зобов`язання з ПДВ, внаслідок їх не нарахування на таку базу оподаткування на загальну суму ПДВ 120 644 308,96 грн, в тому числі за грудень 2023 року 120 644 308,96 грн.

Отже, за період з 01.04.2021 р по 31.12.2023 р у ТОВ «Україна 2001» не було зобов`язань за грудень 2021 р на суму ПДВ 19 922 979,82 грн, за грудень 2022 р на суму ПДВ 33 381 233,81 грн, за грудень 2023 р на суму ПДВ 120 644 308,96 грн.

Як наслідок, суд вважає висновки контролюючого органу стосовно порушення позивачем встановлених законодавством граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у кількості 3 шт. на суму ПДВ 173 948 522,59 грн. у т.ч., помилковими.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення №1258/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "Р" від "20" травня 2024 року, №1259/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "В4" від "20" травня 2024 року, №1260/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "ВН" від "20" травня 2024 року слід визнати протиправними та скасувати.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 20.05.2024 року за № 1256/Ж10/31-00-07-04-02-25, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Україна 2001» порушено порядок подання до ГУ ДПС у Хмельницькій області до контролюючого органу Повідомлення за формою №20-ОПП з ознакою надання інформації, «1» «Первинне надання інформації про об`єкти оподаткування» про 101 (сто один) об`єкт оподаткування (об`єкт, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність), а саме:

- не подано до контролюючого органу Повідомлення за формою №20-ОПП з ознакою надання інформації, «1» «Первинне надання інформації про об`єкти оподаткування» про 31 (тридцять один) об`єкт оподаткування;

- подано з порушенням термінів до контролюючого органу Повідомлення за формою №20-ОПП з ознакою надання інформації, «1» «Первинне надання інформації про об`єкти оподаткування» про 70 (сімдесят) об`єктів оподаткування.

Позивач, своєю чергою, у позовній заяві стверджує, що неповідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП не є підставою для відповідальності, встановленої пунктом 117.1 статті 117 ПК, а тому це податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірному питанню, суд виходить з такого.

Пунктом 63.3 статті 63 ПК України визначено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Порядок обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України (п.8.2 розд. VІІІ Порядку).

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття - до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У повідомленні за формою 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду (п.8.4 розд. VІІІ Порядку).

Пунктом 8.5 розд. VІІІ Порядку визначено, що у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.

В ході перевірки встановлено, що даних Інформаційної довідки №365486175 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ «Україна 2001», відомостей про наявність земельних ділянок (Додаток 1 до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи), договорів оренди земельних ділянок, поданими з порушеннями термінів повідомленнями за формою №20-ОПП встановлено, що ТОВ «Україна 2001» використовувало у власній господарській діяльності об`єкти оподаткування, проте повідомлення за формою №20-ОПП протягом періоду, який підлягає перевірці не подано або подано з порушенням термінів подання.

Відповідно до п.117.1 ст.117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Отже, на порушення вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями та пункту 8.4 розділу VIIІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300, ТОВ «Україна 2001» не подано та подано з порушенням термінів подання до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП про 101 (сто один) об`єкт оподаткування, об`єкт пов`язаний з оподаткуванням або через які провадилась діяльність.

Зазначені порушення не вплинули на порядок та механізм визначення суміжних об`єктів оподаткування та податків. Інших документів, які б спростовували вищевикладене посадовими особами ТОВ «Україна 2001» під час проведення перевірки та написання акта перевірки не надано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що факт неподання повідомлення за формою 20-ОПП позивачем не заперечується.

Повідомлення за формою 20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.

Щодо аргументу представника позивача про відсутність повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, в переліку документів, що міститься в п.117.1 ст.117 ПК України, то згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеного в постанові від 04.04.2023 у справі №120/15979/21-а встановлений факт неподання платником податків повідомлення за формою 20-ОПП є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 117.1 статті 117 ПК України.

Посилання представника позивача на позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 10 травня 2023 року у справі №140/4362/21, суд не бере до уваги, оскільки у справі №140/4362/21 досліджувалась правомірність податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами проведення фактичної перевірки, а не документальної виїзної. Отже, правовідносини у справі №140/4362/21 та у справі, що розглядається, не є релевантними.

Зважаючи на це, на думку суду, оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 20.05.2024 року за № 1256/Ж10/31-00-07-04-02-25, прийняте відповідачем правомірно, а тому не підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № 1254/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "ПС" від "20" травня 2024 року, суд зазначає таке.

Перевіркою дотримання обов`язків ТОВ «Україна 2001» щодо подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма 4 ДФ), достовірності, повноти відображення в них відповідних відомостей встановлено:

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно абз. «б» п.176.2 ст.176 ПК України року особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Згідно з вимогами п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до вимог пп.47.1.3. п.47.1 ст.47 ПК України особи, які несуть відповідальність за складення податкової звітності: відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть податкові агенти.

Згідно з пп.49.18.2. п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Відповідно до ст.171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

З 01.04.2015 р. наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 затверджено форму Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30 січня 2015 за N 111/26556 (форма 4 ДФ) із змінами та доповненнями та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску затверджено Наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30 січня 2015 р. за N 111/26556, із змінами та доповненнями.

В ході проведення перевірки щодо дотримання порядку заповнення Податкового розрахунку за формою 4 ДФ достовірності, повноти відображення в ньому відомостей відповідно до вимог п.п.б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями та абз.3 ч.2 п.4 р.IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Мінфіну від 13.01.2015 р. за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556 із змінами і доповненнями, у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 р. N773 (форма 4 ДФ) встановлено: згідно Повідомлень щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 4 ДФ за 3 квартал 2022, від 04.11.2022 №34739004 та 3 квартал 2023, від 02.11.2023 №38409028, 4 квартал 2023 від 02.02.2024 №7069175 встановлено (Таблиця 27).

Опис помилки: реєстраційний номер облікової картки платника податків закрито/ фізичну особу з вказаними в запиті серією (за наявності) та номером паспорта знято з обліку у окремому реєстрі ДРФО.

Дії щодо виправлення: перевірити правильність внесення інформації/повідомити особу, стосовно якої надійшло повідомлення про помилки, за необхідності звернутися до контролюючого органу для проведення звірки реєстраційних даних/внесення змін до реєстраційних даних/отримання документа, що засвідчує реєстрацію у ДРФО. За результатами провести коригування відповідно до розділу V Порядку.

В ході проведення перевірки щодо дотримання порядку заповнення Податкового розрахунку за формою 4 ДФ достовірності, повноти відображення в ньому відомостей відповідно до вимог п.п.б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями та абз.3 ч.2 п.4 р.IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Мінфіну, від 13.01.2015 р. за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556 із змінами і доповненнями, у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 р. N 773 (форма 4 ДФ) виявлено недостовірні відомості по вказаним у звітності ТОВ «Україна 2001» реєстраційним номерам облікових карток платників податків та серії та номера паспорта, що призвело до зміни платників податків.

Вказане порушення підтверджується згідно:

- Податкового розрахунку за формою 4 ДФ за 3 квартал 2022, 3 квартал 2023; 4 квартал 2023;

- Повідомлення щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 4 ДФ:

- 3 квартал 2022, від 04.11.2022 № 34739004;

- 3 квартал 2023, від 02.11.2023 № 38409028;

- 4 квартал 2023, від 02.02.2024 №7069175.

В зазначених повідомленнях реєстраційні номери облікової картки платника податків (ЕК003386, НОМЕР_2 , НОМЕР_1 ) мають код "5", тобто реєстраційний номер облікової картки платника податків закрито/фізичну особу з вказаними в запиті серією (за наявності) та номером паспорта знято з обліку у окремому реєстрі ДРФО.

Тобто, ТОВ «Україна 2001» у звітності форми 4ДФ вказала недійсні реєстраційні номери облікових карток платників податків та серію і номер паспорта, що призвело до зміни платників податків.

Відповідно до ст. 119.1 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, якщо недостовірні відомості або помилки в податковій звітності про суми доходів, нараховані (сплачені) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), виникли у зв`язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 119.3 ПК України штрафи, передбачені пунктами 119.1 і 119.2 цієї статті, не застосовуються у випадках, якщо помилки щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків у податковій звітності про суми доходів, нараховані (сплачені) на користь платника податків, суми утриманого з них податку були виправлені податковими агентами самостійно, у тому числі протягом 30 календарних днів з дня надходження повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом.

Оскільки вказані вище помилки не були виправлені позивачем самостійно, у тому числі протягом 30 календарних днів з дня надходження повідомлення про помилки, виявлені контролюючим органом, суд вважає, що відповідачем було правомірно нараховано штрафну санкцію в сумі 1020 грн.

Суд зауважує, що підставою для притягнення позивача до фінансової відповідальності у цьому випадку є виключно не дотримання вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена. Враховуючи викладене, посилання позивача на відсутність вини посадових осіб ТОВ «Україна 2001» у вчиненні порушень необґрунтовані.

Отже, податкове повідомлення-рішення № 1254/Ж10/31-00-07-04-02-25 форма "ПС" від "20" травня 2024 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

Положеннями статті 90 КАС України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що позивач частково довів позовні вимоги, а відповідач частково спростував доводи позивача, тому позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову:

- майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи, що позовна заява містить виключно вимоги майнового характеру, ціна позову ТОВ «УКРАЇНА 2001» становить 218760723,25 грн.

Позов подано в 2024 році. Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на 1 працездатну особу в розрахунку на місяць визначено в розмірі 3028 грн.

З урахуванням зазначеного розмір судового збору за подання цього позову становить 30280,00 грн.

Суд задовольнив позовні вимоги у цій справі на суму 218647503,25 грн, що складає 99,95% від загальної ціни позову, тому сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача складає 30264,86 грн (30280,00 * 99,95%).

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1258/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "Р" від 20 травня 2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1259/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "В4" від 20 травня 2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 1260/Ж10/31-00-07-04-02-25 форми "ВН" від 20 травня 2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30264 (тридцять тисяч двісті шістдесят чотири) грн 86 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 жовтня 2024 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" (вул. Небесної Сотні, 37В,с-ще Теофіполь,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,30602 , код ЄДРПОУ - 35080933)
Відповідач:Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі із великими платниками податків (вул. Кошиця Олександра, 3,м. Київ,02068 , код ЄДРПОУ - 44082145)

Головуючий суддя В.К. Блонський