Справа № 400/5855/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р. № 400/5855/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправним та скасування наказу №478 о/с від 06.06.2024; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач), в якій просить:

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Національної поліції в Миколаївської області №478 о/с від 06.06.2024 р., за яким підполковника поліції ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ), начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції було звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України «Про Національну поліцію» у зв?язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту

Національної поліції України.

Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ), на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївської області.

Стягнути з ГУ Національної поліції в Миколаївської області на користь підполковника поліції ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 06.06.2024 позивача було звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) згідно наказу №478о/с. На думку позивача у його діях відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку, а тим більше вчинки, що дискредитують працівників поліції, а тому скасування оскаржуваного наказу є підставою для поновлення позивача на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що за результатами службового розслідування встановлено, що позивач скоїв дії, що підпадають під визначення дисциплінарного проступку, а саме, позивачем порушено Закон України «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статут Національної поліції України, Присягу на вірність Українському народові, правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС від 09.11.2016 №1179, тобто, останній вчинив діяння несумісне з проходженням служби в поліції, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на них обов`язків, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Відповідно до службової характеристики, наданої керівництвом Вознесенського РУП, за час проходження служби в займаній посаді підполковник поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо. З наведеного виходить, що дисциплінарні проступки з боку підполковника поліції ОСОБА_1 вчинені ним під час дії воєнного стану та посиленого варіанту несення служби. Тобто в той час, коли працівники поліції мають подавати приклад своїми діями і не підривати авторитет Національної поліції України. З огляду на викладене, вважаємо, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчинених ним у сукупності проступків, обставинам, за яких їх скоєно, та співмірно із заподіяною ним шкодою суспільним інтересам, у зв`язку з чим застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є законним, правомірним та обґрунтованим, пропорційним та за даних обставин справедливим, оскільки Позивач вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту та Закону № 580-VIII. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач проходив службу в поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Вознесенського РУП. Наказом ГУНП в Миколаївській області від 22.04.2024 № 337 о/с тимчасово виконуючий обов`язки начальника сектору кримінальної поліції ВП № 3 Вознесенського РУП.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 25.04.2024 №1170 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування. Також, наказом ГУНП від 25.04.2024 № 351 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) на час проведення службового розслідування.

У ході службового розслідування встановлено, що 25.04.2024 о 09:43 до чергової частини ВП № 3 Вознесенського РУП зі служби « 102» надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_2 про те, що 25.04.2024 о 09:42 за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, місто Южноукраїнськ, проспект Незалежності, будинок 24 (біля магазину «Контрабас») знаходиться автомобіль марки «КІА», номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, за кермом якого перебуває особа з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний факт зареєстрований до інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП від 25.04.2024 за № 2074.

На відпрацювання вказаного повідомлення направлено групу реагування патрульної поліції ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП, у складі: інспектора сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) лейтенанта поліції Старікова Є.О. та інспектора СРПП старшого сержанта поліції Глоби М.М., якими встановлено особу підполковника поліції ОСОБА_1 , який спав у автомобіль марки «КІА», номерний знак НОМЕР_2 (велась відеозйомка на боді-камеру). Про встановлення вказаної особи поліцейські повідомили т. в. о. начальника ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_3 , який у свою чергу, на виконання вимог наказу ГУНП в Миколаївській області від 30.01.2024 № 330 «Про заходи із забезпечення реалізації завдань, покладених на управління головної інспекції ГУНП в Миколаївській області щодо дисципліни та законності» негайно доповів про вказану подію до керівництва Вознесенського РУП та УГІ ГУНП.

В подальшому, приблизно о 12:00 працівниками УГІ ГУНП, під час виїзду на місце події, виявлено підполковника поліції ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, бліде обличчя, млява мова, тощо) та не орієнтувався на місцевості, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору видихаємого повітря «DRAGER», на що він добровільно надав свою згоду.

За результатами вказаного огляду на стан сп`яніння, підполковник поліції ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (чек драгера № 322 від 25.04.2024 о 12:02 - 1.94 проміле, чек драгера № 324 від 25.04.2024 о 12:23 - 1.83 проміле).

Позивач був не згоден з результатами вказаного тесту.

Позивачу було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у комунальному некомерційному підприємстві «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», на що він добровільно надав свою згоду.

Працівниками УГІ ГУНП було доставлено позивача до вищевказаного медичного закладу, де, за добровільною згодою, у останнього лікарями відібрано біологічні зразки (кров) для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які направлено на відповідну експертизу. Вказана подія зафіксована за допомогою портативного відеореєстратору працівників УГІ ГУНП.

25.04.2024 поліцейськими УГІ ГУНП складено акт про перебування на службі у алкогольному сп`янінні (№4815/63-2024 від 25.04.2024).

Враховуючи, що позивач 25.04.2024 у період часу з 09:00 по 12:00 був відсутні на робочому місці без поважних причин, складено акт відсутності на службі (№4816/63-2024 від 25.04.2024) відносно нього.

У ході службового розслідування, з метою опитування підполковника поліції ОСОБА_1 , відповідно до вимог розділу V Статуту, 26.04.2024 на мессенджер «Viber», «WhatsApp», направлено виклик (вих. № 688/43-2024 від 26.04.2024) про необхідність прибуття 30.05.2024 в період з 09:00 до 18:00 до адміністративної будівлі ГУНП, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5, каб. 69.

30.04.2024 підполковник поліції ОСОБА_1 прибув до ГУНП для надання пояснення та в якому зазначив, що 24.04.2024 він спільно з капітаном поліції ОСОБА_4 виконували службові обов`язки (документували ст. 307 КК України). 25.04.2024 близько 08:30 - 08:40 він за кермом свого автомобіля «КІА SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_3 , приїхав до м. Южноукраїнськ, в район Нижнього ринку. В цей час, йому зателефонував знайомий ОСОБА_5 та попросив зустрітись. В районі Нижнього ринку він зустрівся з ОСОБА_6 та з чоловік, який був з останнім. ОСОБА_7 повідомив, що бажає випити спиртних напоїв. У нього в автомобілі була пляшка коньяка «Кахеті» та пляшка віски «Jack Daniels», об`ємом 0.7 л. Після цього, вони почали вживати спиртні напої, він випив два повних пластикових стакана коньяка. Під час вживання спиртних напоїв, ОСОБА_7 з чоловіком вийшли до туалету, а він залишився в салоні автомобіля. Через деякий час вони повернулись та запропонували позивачу випити пива, але він відмовився та залишився в салоні автомобіля, а вони пішли в невідомому напрямку. Він у свою чергу заснув.

У ході службового розслідування, у зв`язку із відсутністю даних, які б підтверджували наявність поважних причин відсутності на службі, 26.04.2024 було надано запит до ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» (вих. № 690/43-2024 від 26.04.2024) щодо того чи звертався позивач до вказаного закладу за медичною допомогою та чи перебуває він на лікарняному з 25.04.2024 по теперішній час, а також чи повідомляв у телефонному режимі про перебування на лікарняному в іншій медичні установі.

Відповідно до отриманої відповіді встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 з 25.04.2024 по теперішній час до ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» за медичною допомогою не звертався та на лікарняному не перебував. Про перебування на лікарняному в іншому медичному закладі підполковник поліції ОСОБА_1 не повідомляв.

Разом із тим позивач зазначає, що 25.04.2024 р., ОСОБА_1 в зв?язку із поганим самопочуттям та погіршенням станом здоров?я о 08.12 год. звернувся до КНП «Братський центр первинної медико-санітарної допомоги» Братської селищної ради Миколаївської області, де мені був встновлений діагноз K85 підвищений кровяний тиск, К74 IXC із стенокардією, скарги на головний біль, головокружіння, коливання тиску, що підтверджується довідкою лікаря та листком звернення хворого КНП «Братський центр первинної медико-санітарної допомоги» Братської селищної ради Миколаївської області ОСОБА_8 від 25.04.2024 р.

Так, цього ж дня, 25.04.2024 р. в медичній книзі ОСОБА_1 поміж іншого був зроблений запис про його стан здоров?я та встановлений діагноз АР ем см 2, Ризик 2, веснибулоанатомічний с.м., лейкополатія порожнини рота.

З 25.04.2024 р. з 08.12 год. ОСОБА_1 був відкритий лікарняний лист, з цього часу він перебував на лікарняному. В подальшому, випискою із медичної картки, ОСОБА_1 був становлений діагноз А/меріальна гіпертонія 2 см, ступінь 2, веснибулоанатомічний синдром, лейкополатія ротової порожнини, зазначена дата початку лікування - 25.04.2024 р. та

дата виписки 09.05.2024. Позивач зазначає, що зазначену довідку надав до ВКЗ ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до довідки №66 про тимчасову непрацездатність поліцейського видану КНП «Братський центр первинної медико-санітарної допомоги» Братської селищної ради Миколаївської області на ім?я ОСОБА_1 встановлений мій діагноз - артеріальна гипертензія 2 ст., та зазначений період звільнення зі служби - з 25.04.2024 р. по 29.04.2024 р.

09.05.2024 року був оголошений висновок службового розслідування.

15.05.2024 року видано наказ №1349 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області».

06.06.2024 року вилано наказ №478 о/с про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.15 р. № 580-VIII .

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Таким порядком є Порядок № 893.

Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.16 р. № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до вимог п.1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Серед іншого в Розділі II Правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Дотримання вищезазначених вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того, перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.18 Закону України від 02.07.15 р. № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» (далі Закон), поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби виконує основні обов`язки поліцейського та, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань, що вказує на те, що працівник поліції цілодобово має виконувати основні обов`язки поліцейського.

Необхідно зазначити, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Згідно з абзацом шостим пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема, перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Виходячи із суті спірних правовідносин, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено перебування позивача на службі в стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній перебував на лікарняному, а саме лише знаходження позивача в автомобілі в стані алкогольного сп`яніння (позивач спав, що не заперечується і стороною відповідача) не може слугувати підставою для звільнення позивача зі служби.

Таким чином, суд зазначає, що висновки про результати службового розслідування за фактом допущення порушення службової дисципліни під час виконання службових обов`язків позивачем є безпідставним, такими що суперечать обставинам справи та свідчать про відсутність складу дисциплінарного проступку.

Отже, суд приходить висновку про те, що факт порушення позивачем службової дисципліни ГУНП Миколаївській області службовим розслідуванням не доведено.

Таким чином, дисциплінарна комісія відповідача під час складання висновку службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів не врахувала положення ст. 12, п. 3, 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ, пункту 4 розділу V Порядку № 893, а саме наявність чи відсутність в діях позивача складу дисциплінарного проступку його характер, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача ступінь його вини, позитивну характеристику, попередню поведінку.

Враховуючи вищевикладені обставини, встановлені у висновку службового розслідування, вони не підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку саме під час виконання службових обов`язків та до нього не може бути застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби, оскільки сукупність зібраних даних не доводить вини позивача та свідчить про відсутність підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин наведені недоліки призвели до помилкової оцінки дій позивача, та безпідставної необхідності застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наказ ГУНП в Миколаївській області № 478 о/с від 06.06.2024 року прийнято безпідставно, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з порушенням принципу обґрунтованості та розсудливості, є протиправними та відповідно підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, суд зазначає наступне.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді, як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст.235 та статті 240-1 КЗпП України, тому встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, єдиним можливим рішенням суду є поновлення такого працівника на займаній або прирівняній до займаної посаді.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що відповідач звільнив позивача з порушенням порядку, установленого законом, а тому, відповідно до положень статті 235 КЗпП України зобов`язаний поновити його на попередній посаді.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Таким спеціальним нормативно-правовим актом є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 (далі - Порядок №260).

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 року у справі № 808/928/16, де вирішувалося питання, у тому числі про стягнення на користь поліцейського суми середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, відзначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Таким чином, ураховуючи, що, на день звільнення позивача зі служби в поліції норми вказаного Порядку № 260, який є спеціальним нормативно-правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, є діючими, вони підлягають застосуванню для визначення розміру грошового забезпечення.

Так, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже, указаним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Наведений висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду (зокрема, постанови від 14.11.2019 року у справі № 814/695/16 та від 19.07.2018 року у справі №805/1110/17-а), яка полягає у тому, що зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Матеріали справи не містять довідки про середньоденне грошове забезпечення позивача, що унеможливлює визначення суми, яка підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, проте суд звертає увагу відповідача про необхідність здійснення нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.06.2024 року (наступний день після дня звільнення позивача) по 15.10.2024 року (день прийняття рішення суду).

Таким чином, стягненню з ГУ НП в Миколаївськійобласті на користь позивача належить грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.06.2024 року по 15.10.2024 року (131 к.д), з урахуванням податків і зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ст. 139 КАС України та в зв`язку з відсутністю судових витрат сторін, судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (Іллічівка, Братський район, Миколаївська область, 55472, РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 06.06 2024 року № 478 о/с за яким підполковника поліції ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ), начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції було звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України «Про Національну поліцію» у зв?язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

3. Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ) (Іллічівка, Братський район, Миколаївська область, 55472, РНОКПП НОМЕР_4 ) на службі в поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 (Іллічівка, Братський район, Миколаївська область, 55472, РНОКПП НОМЕР_4 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню...

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 (Іллічівка, Братський район, Миколаївська область, 55472, РНОКПП НОМЕР_4 ) середню заробітну плату за один місяць.

6. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (Іллічівка, Братський район, Миколаївська область, 55472, РНОКПП НОМЕР_4 ) на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар