Справа № 177/1426/24
Суддя: Нестеренко О. М.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 177/1426/24
Номер провадження 2-а/213/19/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Близнюк Є.О.,

за участі представника позивача Власкіної Т.Я. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до Криворізького районного ТЦК та СП, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад обставин.

08.08.2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява. Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрити, а також стягнути судовий збір з відповідачів.

Так, позивач зазначає, що 13.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесена постанова № 349 про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач не погоджується із вказаною постановою та зазначає, що відповідачем 1 не дотримано строки накладення адміністративного стягнення, так як правопорушення не є триваючим, а отже справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

21.06.2024 позивач звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області із вказаною позовною заявою.

26.06.2024 ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області матеріали справи були передані до Широківського районного суду Дніпропетровської області.

31.07.2024 справу було передано Інгулецькому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за Розпорядженням в.о. голови суду Ольги Шевченко.

13.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було прийнято до провадження.

16.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом).

03.09.2024 до суду надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13.09.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача.

Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

13.06.2024 постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн.

Згідно з розпорядженням Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1/2225 від 25.03.2024, адресованого керівнику ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», було доручено здійснити оповіщення військовозобов`язаних та забезпечити їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі, і позивача, з метою уточнення облікових даних.

На виконання вказаного розпорядження був виданий наказ по підприємству №325 від 26.03.2024. За результатами оповіщення, начальником спецвідділу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надано інформацію щодо оповіщення військовозобов`язаних, до якої додано розписку та акт відмови позивача від отримання повістки від 28.03.2024. Акт про відмову складений колегіально у складі трьох осіб.

Відповідно до Повістки №1/2417, позивачу необхідно було з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 01.04.2024 на 09:00.

В судовому засідання представник позивача зазначила, що постанова незаконна та підлягає скасуванню, адже на 01.04.2024 ст. 210-1 КУпАП не містила частини 3, за порушення якої на позивача накладено стягнення. Зазначила також, що відповідачем 1 порушено двомісячний строк для накладення стягнення, адже правопорушення не є триваючим.

IV. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Щодо триваючого правопорушення.

Національне законодавство не містить визначення категорії «триваюче правопорушення», однак судова практика доволі однозначно тлумачить це поняття. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17 триваючим правопорушенням визнається проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В даній справі важливим елементом предмету доказування є визначення, чи є вчинене діяння позивача триваючим.

Так, в Україні діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (із змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024), який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

Військовий обов`язок є конституційним обов`язком громадян, що передбачено ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Також, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у ст. 22 визначається обов`язок громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, в наведеній нормі опосередковується обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Зазначений обов`язок є абсолютним, тобто стосується кожного (невизначеного кола суб`єктів права), та не скасовується його реалізацією шляхом конкретизації щодо окремого індивіда (вручення повістки позивачу на 01.04.2024).

Тож, на думку суду, разове не з`явлення по повістці у вказану дату і час, не звільняє позивача від обов`язку виконати відповідні дії, а відтак і не припиняє правопорушення.

З огляду на це, правопорушення, вчинене позивачем є триваючим, адже почалося з протиправної дії (бездіяльності) та продовжується безперервно шляхом невиконання обов`язку, який об`єктивно не перестав існувати внаслідок не з`явлення позивача 01.04.2024.

Щодо строків накладення стягнення.

Як вірно зазначає представник позивача, на момент вчинення правопорушення (01.04.2024) діяла загальна норма КУпАП, яка передбачала преклюзивні (присічні) строки для накладення адміністративного стягнення не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

В даному конкретному випадку, днем виявлення правопорушення не є день, коли позивач не з`явився по повістці, тобто 01.04.2024. днем виявлення, на переконання суду, є день, коли відповідач об`єктивно зміг обробити та зафіксувати у своїх внутрішніх відомостях вказане правопорушення.

Так, в матеріалах справи міститься документ, який свідчить про початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення Рапорт на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.04.2024., зі змісту якого вбачається, що військовозобов`язаний відмовився від отримання повістки за місцем роботи.

Суд вважає, що факт триваючого адміністративного правопорушення встановлено цим Рапортом від 19.04.2024, а отже строк, передбачений статтею 38 КУпАП (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), має відраховуватись саме з цієї дати, тобто дати виявлення адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що строк накладення адміністративного стягнення на час винесення постанови № 349 про накладення штрафу від 13.06.2024 не сплинув.

Щодо некоректної кваліфікації правопорушення.

Представник позивача правильно зауважила, що на момент вчинення правопорушення ст. 210-1 КУпАП містила лише дві частини.

Однак у відзиві на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_4 аргументує притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП як технічну описку, з чим погоджується і суд. Адже це підтверджується розміром накладеного стягнення у виді штрафу, а саме 5100 грн, що дорівнює трьомстам неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнення накладене в межах санкції ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення). Санкція ж частини 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає розмір штрафу від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, вказана технічна описка не є підставою для визнання незаконною та скасування Постанови № 349.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування Постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 349 про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17 жовтня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_7 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя О.М. Нестеренко