Справа № 340/1372/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року справа № 340/1372/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Центр 2) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Центру про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (далі заробіток) за період з 01 листопада 2018 року по 10 лютого 2024 року.

Водночас просив суд зобов`язати відповідача сплатити заробіток.

20 березня 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.22-23).

24 вересня 2024 року суд залучив Центр 2 до участі у справі як іншого відповідача (а.с.49-50).

У позові ОСОБА_1 зазначив, що при звільненні зі служби Центр не виплатив компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій (далі компенсація).

Компенсацію сплачено на підставі рішення суду задовго після звільнення зі служби.

Стверджував, що Центр зобов`язаний сплатити і заробіток.

Цент заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.27-34).

Зазначив, що несвоєчасна виплата коштів обумовлена спірним питанням у законодавстві, яке вирішив Верховний Суд, розглянувши зразкову справу.

Стверджує, що сума заробітку має бути зменшена з урахуванням цієї об`єктивної обставини і бездіяльності позивача щодо звернення до суду зразу ж після звільнення.

Центр 2 не подав відзиву на позов (а.с.53).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановленні обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - Комісаріат) від 06 листопада 2018 року №84 позивача звільнено з військової служби з тієї ж дати (а.с.9-10).

Комісаріат увійшов до складу Центру 2, який набув статусу юридичної особи (а.с.46).

Правонаступником Комісаріату став Центр 2 (а.с.49-50).

17 липня 2023 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі №340/2782/23, яким зобов`язав Центр нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 2017-2018 роки (а.с.35-39).

Рішення суду набрало законної сили 13 листопада 2023 року (а.с.40-42).

10 лютого 2024 року банківська установа виконала платіжну інструкцію Центру про перерахування коштів на виконання судового рішення (а.с.4).

Нараховано і сплачено 11874,67 грн.

Позов подано до суду 05 березня 2024 року (а.с.14).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, позивач просить стягнути заробіток у спорі, який пов`язаний з проходженням і звільненням з публічної служби.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивачу виплатили компенсацію 10 лютого 2024 року (після звільнення зі служби).

Рішенням Конституційного Суду України №1-5/2012 від 22 лютого 2012 року встановлено правило обчислення строку звернення до суду у справах про стягнення заробітку.

Правовий висновок Конституційного Суду України.

«В аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався».

Отже, у спорах щодо стягнення заробітку у правовідносинах публічної служби місячний строк звернення до суду треба обчислювати з дня фактичного розрахунку.

Тому строк звернення до суду розпочав перебіг з 11 лютого 2024 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду 05 березня того ж року.

Таким чином не пропустив його.

Суть спору полягає у тому, що позивач просить зобов`язати Центр виплатити заробіток за період з 01 листопада 2018 року по 10 лютого 2024 року, право на який пов`язує зі несвоєчасною виплатою компенсації.

Спірні правовідносини регулюються приписами статей 116 і 117 КЗпП України, оскільки законодавство про проходження військової служби не передбачає жодної гарантії захисту конституційного права на оплату праці.

Так, приписами частини 1 статті 116 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Отже, Комісаріат розрахувався з ОСОБА_1 при звільненні не в повному обсязі.

Несвоєчасна виплата компенсації обумовлена бездіяльністю Комісаріату що визнано Кіровоградським окружним адміністративним судом.

Причини не впливають на виникнення права на заробіток.

Строк затримки розрахунку при звільненні розпочався з 07 листопада 2018 року.

Приписами частини 1 статті 117 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, у разі несвоєчасної виплати працівникові нарахованих коштів (не існує спору щодо суми) працедавець, сплачуючи заборгованість, має виплатити і заробіток.

Приписами частини 2 статті 117 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, якщо існує спір щодо суми заборгованості (у тому числі щодо існування) і позов задоволено судом у повному обсязі, то працедавець має визначити заробіток, а якщо позов задоволено частково, то питання про сплату заробітку вирішує суд.

Оскільки суд задовільнив позов про зобов`язання нарахувати і виплатити компенсацію у повному обсязі, то у Центру 2, як правонаступника Комісаріату, виник обов`язок визначити і виплатити заробіток за період з 07 листопада 2018 року по день фактичного розрахунку.

Рішення суду про стягнення компенсації не є перешкодою у застосуванні приписів статті 117 КЗпП України, про що зроблено правовий висновок Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17.

З цим висновком погоджується і суд.

Сплачуючи компенсацію (Центр сплатив кошти, так як фінансує діяльність Центру 2), Центр 2 не виконав згаданий обов`язок, чим допустив протиправну бездіяльність.

Обчислюючи розмір середнього заробітку, відповідач має керуватись правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №761/9584/15-ц, який міститься у постанові від 26 червня 2019 року (право зменшити розмір середнього заробітку, врахувавши певні факти).

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що позов належить задовільнити частково, оскільки протиправну бездіяльність допустив Центр 2 і строк затримки розрахунку при звільненні розпочався з 07 листопада 2018 року.

Правовий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 27 січня 2021 року у справі №340/680/20.

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, мова йде про кошти, які працедавець має виплатити працівнику за виконану роботу під час трудових відносин.

Такі кошти є джерелом існування людини, що і зобов`язало законодавця допустити до негайного виконання рішення суду стосовно їх стягнення.

Заробіток не відноситься до таких коштів.

За своєю природою є мірою покарання працедавця за недотримання обов`язків і сплачується на користь працівника.

Такий правовий висновок поділяє і Велика Палата Верховного Суду (постанова від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16).

Обов`язок його сплати виникає після припинення трудових відносин.

Тому відсутні підстави допускати до негайного виконання рішення суду щодо зобов`язання виплатити заробіток за один місяць.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн (а.с.21).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні (з 07 листопада 2018 року по 10 лютого 2024 року), врахувавши правові висновки суду.

Відмовити у задоволені позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ