Справа № 420/9495/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9495/24
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача адвоката Маковецької Н.В., відповідач не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Підприємства ВТОРМЕТЕКСПОРТ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення судових витрат по справі за позовною заявою Підприємства ВТОРМЕТЕКСПОРТ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року позовну заяву Підприємства ВТОРМЕТЕКСПОРТ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області задоволено повністю.

Вказаним рішенням визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.01.2024 року №2795/15-32-23-01.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Підприємства ВТОРМЕТЕКСПОРТ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю сплачений судовий збір у розмірі 30280 грн.

23.09.2024 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій остання просить суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 273790 грн.

Згідно ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням приписів ч.3 ст.252 КАС України суд розглянув дану заяву у судовому засіданні з викликом сторін.

У судове засідання, призначене на 02.10.2024 року о 14.00 годині, з`явилася представник позивача, яка заяву про про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 273790 грн підтримала повністю з викладених у заяві підстав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 ст.143 КАС України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч.2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Гран.ТТ» (), членом якого є представник позивача адвокат Маковецька Н.В., укладено Договір про надання правової допомоги б/н від 01 жовтня 2018 року. Предметом договору є надання оплатної правової допомоги позивачу (а.с. 133, т. 5).

01.03.2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням було укладено Додаткову угоду до Договору. Згідно з п.1 Додаткової угоди, на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 01.10.2018 Адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надати Замовнику послуги з представництва інтересів Замовника у спорі з ГУ ДПС в Одеській області щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.01.2024 № 2795/15-32-23-01 (а.с. 134, т. 5).

Також матеріали справи містять Акт наданих послуг №АО-16/9 від 19.09.2024 року на суму 273790 грн. та рахунок на оплату №56 від 19.09.2024 року на суму 273790 грн. (а.с. 135-136, т. 5).

23.09.2024 року відповідачем подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (вхід. №ЕС/45672/24 від 24.09.2024 року), згідно якого відповідач вважає заявлені витрати на правничу допомогу неспівмірними із складністю справи і наданими адвокатом послугами. Стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Посилаючись на рішення ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії", відповідач зазначив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вищевикладене, враховуючи критерії реальності, розумності та співмірності розміру судових витрат із: складністю справи (виходячи з предмету судового розгляду) та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, суд вважає, що співмірним за вказаними критеріями розміром судових витрат позивача на надання йому професійної правничої допомоги є сума 170000 грн.

Суд враховує, що через складність справи представництво відповідача здійснювало два представники, у тому числі ревізор-інспектор, яка брала безпосередню участь у проведенні перевірки позивача з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" під час здійснення контрольованих операцій.

При цьому суд вважає, що стягнення витрат на правничу допомогу у більшому ніж 170000 грн розмірі становитиме надмірний тягар для відповідача.

За викладених обставин, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 170000 грн.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 252, 255, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Підприємства ВТОРМЕТЕКСПОРТ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Підприємства ВТОРМЕТЕКСПОРТ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (адреса: вул. Отамана Головатого, 67/69, м. Одеса, 65003, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 170000 грн. (сто сімдесят тисяч гривень).

У решті заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя В.В. Андрухів