Справа № 420/26967/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м.Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків) від 08.08.2024 №76 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ , місцезнаходження: 65012, вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період її роботи няньою в дитячому садку-яслях №13, а саме з 13.04.1984 по 19.07.1987, з 02.09.1987 по 07.09.1987,3 28.10.1987 по 01.11.1987, з 15.12.1987 по 20.12.1987, з 04.02.1988 по 16.02.1988.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ , місцезнаходження: 65012, вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення, згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Зяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, прийнято рішення №76 від 08.08.2024 про відмову у перерахунку пенсії до призначення у зв`язку з наданими додатковими документами, та зазначено, що ОСОБА_1 не має права на грошову допомогу, так як її страховий стаж на посадах, які дають право на нарахування та виплату вищезазначеної допомоги складає 27 років 08 місяців 03 днів, при необхідних 30 роках. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та за захистом своїх прав звернулась до суду.

Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову зазначивши, що Рішенням від 08.08.2024 №76 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області правомірно та обґрунтовано.

Від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову зазначивши, що Головним управлінням ПФУ в Харківській області прийнято оскаржуване рішення від 07.08.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 30 років. Таким чином, у даному випадку немає жодних підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком.

13.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Зазначена заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Харківській області, згідно п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.08.2024 № 76, позивачу було відмовлено в допризначенні пенсії. Відмовляючи в призначенні пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виходило з наступних обставин:

Відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058), п.7.1 Прикінцевих положень, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788- ХІІ і мають страховий стаж (для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги та її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2011 р. № 1191. Згідно з Порядком № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ, що передбачено зокрема Переліком № 909 (перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціально захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 р.

При обчисленні страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу Х Закону № 1058, керуючись листом Міністерства соціальної політики України від 14.05.2014 № 613/039/97-14, згідно з яким до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, зараховується час перебування у відпустках без збереження заробітної плати тривалістю не більше 1 місяця в рік. Враховуючи вищезазначене, за період до 01.01.2004 для обчислення страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону № 1058, заявником надаються документи, зокрема про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати до 01.01.2004.

Згідно з даними електронної пенсійної справи та доданих до заяви № 2734 документів, ОСОБА_1 не має права на грошову допомогу, так як її страховий стаж на посадах, які дають право на нарахування та виплату вищезазначеної допомоги складає 27 років 08 місяців 03 днів, при необхідних 30 роках.

Враховуючи зазначене, гр. ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним та за захистом своїх прав звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

В ч.3 ст.4 Закону №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями ст.5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами ст.8 Закону № 1058-IV передбачено право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стаття 51 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788) передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно зі ст.52 Закону № 1788, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти.

В п.16 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії..

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (чинний з 11.10.2017 року).

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах і установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України №637 від 12.08.1993, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. (п.1). За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій (п.20).

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є встановлення перебування особи на посаді та виконання нею робіт у закладі освіти, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 76 на дату звернення 02.05.2024, загальний страховий стаж позивача складає 41 рік 09 місяців 17 днів, з яких зараховано до стажу за вислугу:

з 20.07.1987 по 01.09.1987 працівник освіти 0 років 01 місяць 12 днів;

з 08.09.1987 по 27.10.1987 працівник освіти 0 років 01 місяць 20 днів;

з 02.11.1987 по 14.12.1987 працівник освіти 0 років 01 місяць 13 днів;

з 21.12.1987 по 03.02.1988 працівник освіти 0 років 01 місяць 13 днів;

з 17.02.1988 по 27.08.1996 працівник освіти 8 років 06 місяців 11 днів;

з 08.06.2005 по 31.05.2015 працівник освіти 9 років 10 місяців 6 днів;

з 01.07.2015 по 31.12.2018 працівник освіти 03 роки 05 місяців 22 дня;

з 01.02.2019 по 31.12.2020 працівник освіти 01 рік 11 місяців 0 днів;

з 01.01.2021 по 31.03.2024 працівник освіти 03 роки 03 місяці 0 днів.

З дослідженої судом трудової книжки НОМЕР_2 від 20.07.1982 року вбачається, що позивач працювала:

- з 13.04.1984 по 19.07.1987 нянею в дитячому садку-яслах № 13, записи № 6, працівник освіти 3 роки 3 місяці 7 днів,

- з 02.09.1987 по 07.09.1987 нянею в дитячому садку-яслах № 13, працівник освіти 0 років 0 місяців 6 днів,

- з 28.10.1987 по 01.11.1987 нянею в дитячому садку яслах №13запис №10, працівник освіти 0 років 0 місяців 4 дня,

- з 15.12.1987 по 20.12.1987 нянею в дитячому садку-яслах №13, запис №12, працівник освіти 0 років 0 місяців 6 днів,

- з 04.02.1988 по 16.02.1988 нянею в дитячому садку яслах №13, запис №14, працівник освіти 0 років 0 місяців 13 днів.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 76 від 08.08.2024 року до стажу роботи, який надає право на призначення пенсії за вислугу років не зараховані періоди - з 13.04.1984 по 19.07.1987 нянею в дитячому садку-яслах № 13, записи № 6, працівник освіти 3 роки 3 місяці 7 днів, з 02.09.1987 по 07.09.1987 нянею в дитячому садку- яслах № 13, працівник освіти 0 років 0 місяців 6 днів, з 28.10.1987 по 01.11.1987 нянею в дитячому садку яслах №13 запис №10, працівник освіти Ороків 0 місяців 4 дня, з 15.12.1987 по 20.12.1987 нянею в дитячому садку-яслах №13, запис №12, працівник освіти 0 років 0 місяців 6 днів, з 04.02.1988 по 16.02.1988 нянею в дитячому садку яслах №13, запис №14, працівник освіти 0 років 0 місяців 13 днів.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати визначено в Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191. (далі Порядок № 1191)

В п. 2 Порядку №1191 зазначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Постанови № 909), серед яких в розділі 1. «Освіта» є заклади «Дошкільні навчальні заклади всіх типів» зазначено посади: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

В примітці 2 Постанови № 909, зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

В Законі України «Про дошкільну освіту» зазначено, що згідно із Законом № 2145-VIII від 05.09.2017, слова «дошкільний навчальний заклад» в усіх відмінках і числах замінено словами «заклад дошкільної освіти» у відповідному відмінку і числі.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про дошкільну освіту», ясла-садок та дитячий садок є закладами дошкільної освіти.

Отже, відповідно до п.2 Постанови № 909, право на пенсію за вислугою років мають: завідуючі, вихователі, дитячих садків незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Також при розгляді даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 13.04.1984 року та на день досягнення пенсійного віку працювала в комунальних закладах дошкільної та шкільної освіти на посаді вихователя і має страховий стаж більше 30 років та відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В постанові Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справі № 580/2737/23 зазначено, що :

« 20. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

21. Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №1191).

22. Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е», пункту «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

23. Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

24. Схожі спірні відносини вже розглядалися Верховним Судом. Зокрема, у постанові від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а Верховний Суд виснував:

« норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.»

25. У постанові від 22.02.2024 у справі № 260/323/20, правовідносини у якій є подібними, Верховний Суд зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії».

У постанові від 22 лютого 2024 року у справі №260/323/20 Верховний Суд також зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.

Зазначеного підходу до застосування пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV дотримано у постановах Верховного Суду від постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №234/13835/17, від 20 лютого 2019 року у справі №462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі №466/5637/17, від 24 квітня 2019 року у справі №450/3061/16-а, від 15 червня 2022 року у справі № 200/854/19-а, від 21 березня 2024 року у справі №580/2737/23 та ін.

Отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії за вислугу років, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Суд зазначає, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постанова правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №566/11846; далі Порядок №22-1, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, зі змінами).

Відповідно до підпункту 8 пункту 2.1 Порядку №22-1 документами, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону є трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. У тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення, від 04 листопада 1993 року №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, додаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Отже, наведене дає підстави для висновку, що основними документами, які підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, є трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. Необхідність подання уточнюючих довідок закладів, установ або їх правонаступників, та інших документів виникає у разі відсутності у трудовій книжці або у реєстрі застрахованих осіб інформації, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України від 05 вересня 2017 року №2145-VIII Про освіту невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

З урахуванням вище зазначеного та враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.08.2024 №76 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи спосіб захисту, суд виходить із критерію ефективності для відновлення порушених прав, а тому вважає за необхідне застосувати найбільш ефективний спосіб на думку суду, а саме з урахуванням приписів ч.2 ст.9 КАС України, позовна вимога в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період її роботи нянею в дитячому садку-яслах №13, а саме з 13.04.1984 по 19.07.1987, з 02.09.1987 по 07.09.1987,3 28.10.1987 по 01.11.1987, з 15.12.1987 по 20.12.1987, з 04.02.1988 по 16.02.1988 підлягає задоволенню.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, про задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення, згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Приписами ч.1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м.Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків) від 08.08.2024 №76 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ , місцезнаходження: 65012, вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період її роботи няньою в дитячому садку-яслях №13, а саме з 13.04.1984 по 19.07.1987, з 02.09.1987 по 07.09.1987,3 28.10.1987 по 01.11.1987, з 15.12.1987 по 20.12.1987, з 04.02.1988 по 16.02.1988.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ , місцезнаходження: 65012, вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення, згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко