Справа № 500/6188/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/6188/24

16 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2024 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

У заяві про забезпечення позовних вимог заявник просить вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Військова частини № НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , Військовій частині № НОМЕР_1 Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , іншим військовим частинам, суб`єктам владних повноважень вчиняти дії по переміщенню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за межі військової частини НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 160/7295/23.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.08.2024 №941-ОС, солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі мобілізаційного розпорядження поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12 серпня 2024 року №17364 з 13.08.2024 прийнято на військову службу, зараховано в списки особового складу на всі види забезпечення НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. На даний момент ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем НОМЕР_5 прикордонного загону державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ). Заявник вважає, виходячи із фактичних обставин адміністративної справи, що на теперішній час існує реальна триваюча загроза, що ОСОБА_1 буде направлений безпосередньо до зони бойових дій, що ускладнить його повернення та нестиме загрозу його життю та здоров`ю у зв`язку із його перебуванням на військовій службі безпосередньо в зоні бойових дій.

Заява про забезпечення позову, відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути подану заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 26 квітня 2019 року у справі №826/16334/18, від 30 вересня 2019 року у справі №1840/3517/18, від 10 жовтня 2019 року у справі №260/1499/18, від 17 червня 2020 року №380/930/20.

Також, відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення позову застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Разом з тим, позивачем не додано до заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви будь-яких доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, в тому числі доказів щодо вчинення відповідачами будь-яких дій з приводу переміщення позивача до іншої військової частини чи до зони бойових дій.

То ж, наведені заявником у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви доводи про ймовірне направлення до зони бойових дій, на цій стадії судового процесу не дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

До того ж, суд зазначає, що позивачем не конкретизовано, який саме наказ він має намір оскаржувати при зверненні до суду з адміністративним позовом, подаючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Крім цього, вирішуючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд також зауважує, що заявник просить вжити заходи забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №160/7295/23.

З автоматизованої системи "Єдиний державний реєстр судових рішень" судом встановлено, що за результатами розгляду адміністративної справи №160/7295/23 Третім апеляційним адміністративним судом ухвалено Постанову від 07.11.2023, докази скасування чи визнання нечинною даної постанови відсутні.

При цьому суд зазначає, що представником заявника не подано жодних доказів, що спірні правовідносини у справі № 160/7295/23 стосуються прав та інтересів ОСОБА_1 .

Відтак, на думку суду, у спірному випадку вжиття заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду в іншій адміністративній справі №160/7295/23 суперечать меті інституту забезпечення позову, адже у контексті ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, тому у задоволенні заяви слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2024.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Дерех Н.В.