Справа № 160/4482/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/4482/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах дитини ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2024 ( суддя Луніна О.С.) в адміністративній справі №160/4482/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Національної поліції України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , що діє в інтересах дитини ОСОБА_2 до Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Національної поліції України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, в якій позивач просить суд:

визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень - відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області щодо не вчинення дій з припинення розшуку малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправною;

припинити розшук дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (розшукова справа № 96319001 від 05.12.2019);

зобов`язати Національну поліцію України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва внести відомості до автоматизованих обліків інформаційної системи Інтерполу про припинення розшуку дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є батьком та законним представником малолітньої дитини - ОСОБА_2 , який вже понад чотири роки проживає разом з ним за кордоном, виховується виключно батьком та перебуває на його повному матеріальному забезпеченні. Під час продовження дії дозвільних документів для проживання свого сина за кордоном позивачу було відмовлено у видачі документів з підстав, що його син перебуває у міжнародному розшуку. Вподальшому, з реєстру МВС України Інформація про осіб, які переховуються від органів влади батькові та законному представнику дитини - ОСОБА_1 , з`ясовано, що дійсно малолітній ОСОБА_2 перебуває у розшуку, оголошеному Соборним відділенням поліції Дніпропетровського ГУНП в Дніпропетровській області. З метою отримання інформації та копій документів про підстави оголошення у розшук дитини було направлено адвокатський запит до відповідача-1 у відповідь на який повідомлено, що дитину оголошено у міжнародний розшук каналами Інтерполу, заведена розшукова справа від 05.12.2019 року за № 96319001, за якою проводилися заходи, направлені на встановлення місця знаходження розшукуваного, але, яка була знищена, у зв`язку з оголошенням на території України воєнного стану, Так, позивач вважає, що відповідачами неправомірно оголошено дитину у міжнародний розшук, а наразі, ними також неправомірно вчиняється бездіяльність щодо припинення такого розшуку дитини, що в свою чергу порушує права та інтереси малолітнього ОСОБА_2 , оскільки, по-перше, він, як батько не н позбавлений батьківських прав відносно своєї дитини, а, по-друге, жодне судове рішення відносно нього у примусовому порядку не виконується, відкриті виконавчі провадження відсутні. Крім того, 03.08.2023 р. у режимі відеоконференції під час досудового розслідування кримінального провадження за № 0002042 позивача було допитано в якості свідка, під час якого слідчим була отримана вичерпна інформація щодо місця проживання та місця знаходження малолітньої дитини. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду за захистом законних прав та інтересів своєї малолітньої дитини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано фактично доводами адміністративного позову.

У відзиві відповідачі просять залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) серії НОМЕР_1 від 10 січня 2017 року, виданим Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Листом Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно го міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 08.11.2023 №1965/31.27-30, повідомлено, що в актовому записі про народження № 829 від 19.06.2015 р., складеного Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні відомості про позбавлення батька дитини батьківських прав.

З 01.04.2021 року в обліках Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол опубліковане Жовте оповіщення Інтерполу щодо розшуку зниклого безвісті громадянина України ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . (№ файлу 2021/21685).

Листом відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Щодо розгляду адвокатського запиту адвоката Заніздра А.П. від 17.11.2023 від 22.11.2023 №435/147адв було повідомлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.03.2021 року оголошено у міжнародний розшук каналами Інтерполу, заведена розшукова справа від 05.12.2019 року за № 96319001, за якою проводилися заходи, направлені на встановлення місця знаходження розшукуваного. Але, у зв`язку з Указом Президента України № 64/222 від 24.02.2022 на території України воєнного стану, та відповідно до Порядку забезпечення евакуації, зберігання та знищення документів в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.10.2019 № 3194/5, вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях від 18 грудня 2013 року за № 939, Переліку видів документів, що створюються під час діяльності центрального органу управління поліцією міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, підприємств, закладів і установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, із зазначенням строків їх зберігання, затвердженого наказом НПУ від 23.08.2016 року за № 737 (у редакції наказу НПУ від 27.11.2018 за №1090), Порядку знищення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукової діяльності, а також з питань конфіденційного співробітництва у Національній І поліції України від 06.10.2021 за № 13/2291, та у зв`язку із загрозою силового захоплення і адміністративної будівлі ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де розташований сектор карного розшуку, - розшукова справа № 96319001 з встановлення місця знаходження розшукуваного, була знищена; акт знищення від 24.02.2022 за №43.5/185дск.

Також у вищевказаному листі було зазначено, що у відділенні поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області 31.12.2020 року було зареєстровано звернення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що після сварки її чоловік ОСОБА_1 незаконно вивіз їхню дитину ОСОБА_2 за межі кордону України. За вищезазначеним фактом 31.12.2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Зазначене кримінальне провадження перебуває в провадженні у слідчому відділенні відділення поліції №5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області.

08 грудня 2023 року адвокатом Заніздра А.П, в інтересах ОСОБА_1 , було подано клопотання до відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про припинення розшуку дитини, в тому числі каналами Інтерполу, із внесенням до автоматизованих обліків єдиної інформаційних систем МВС України та Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, відомостей щодо припинення розшуку.

Вищевказане клопотання було отримано відділенням поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області 08.12.2023 року (вх.3-1600), що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції останнього, проте матеріали справи не містять доказів надання відповідачем-1 відповіді на нього.

Вважаючи, протиправною бездіяльність відповідачів, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що дії ГУ НП у Дніпропетровській області з направлення запиту до НП України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва та дії останнього із внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу відповідного клопотання були вчинені в межах та у спосіб, передбачені законодавством за наявності достатніх підстав для опублікування повідомлення про міжнародний розшук малолітньої дитини ОСОБА_2 .. Щодо посилання позивача на те, що що місцезнаходження малолітнього ОСОБА_2 , було встановлено під час допиту позивача у якості свідка по кримінальному провадженню № 0002042, то суд першої інстанції погодився з твердженням ГУ НП у Дніпропетровській області, що це не є підставою для зняття з розшуку малолітнього ОСОБА_2 .. Судом зазначено, що на момент ухвалення рішення, позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправності бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області щодо не вчинення дій з припинення розшуку малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та, відповідно, наявності підстав припинення розшуку малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за розшуковою справою № 96319001 від 05.12.2019.

Проте з таким висновком суд апеляційної інстанції не може погодитись з огляду на наступне.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами адміністративного судочинства, мотивувавши тим, що спір щодо виконання відповідачем управлінських функцій належить до юрисдикції адміністративних судів.

В цій справі предметом оскарження є процесуальні дії працівників правоохоронних органів, порядок вчинення яких регламентовано кримінальним процесуальним законодавством, зокрема, КПК України та Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Інтерпол, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора. Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань. Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 17 серпня 2020 року №613/380/93/228/414/510/2801/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 вересня 2020 року за № 849/35132, що визначає порядок використання Державним бюро розслідувань, Державною кримінально-виконавчою І службою України, Державною міграційною службою України, Державною митною службою України, Державною прикордонною службою України, Державною фіскальною службою України, Національним антикорупційним бюро України, Національною поліцією України, Службою безпеки України, органами прокуратури України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол з метою міжнародного співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу, Комісією з контролю файлів Інтерполу, національними центральними бюро Інтерполу іноземних держав, органами та підрозділами правоохоронних органів іноземних держав та міжнародними установами, з якими Інтерпол уклав договори щодо обміну даними.

З матеріалів справи встановлено, що на переконання скаржника, він має право на оскарження рішень, дій та бездіяльності працівників правоохоронних органів в порядку, визначеному КПК України.

Натомість, на думку скаржника, захист порушених його прав, слід вимагати від адміністративного суду перебрати на себе повноваження слідчого судді та перевірити дотримання працівниками правоохоронних органів норм КПК України під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002042, тоді як адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки.

Водночас, навіть якщо положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, то застосовуються загальні засади кримінального провадження, до яких належить, у тому числі, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, детектива, прокурора.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Отже, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Однак сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав кваліфікувати спір як публічно-правовий і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Предметом розгляду адміністративної справи є дії відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області.

Позовні вимоги стосуються діяльності правоохоронних органів: визнати бездіяльність відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області щодо не вчинення дій з припинення розшуку малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправною; зобов`язати Національну поліцію України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва внести відомості до автоматизованих обліків інформаційної системи Інтерполу про припинення розшуку дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Закону України "Про Національну поліцію України" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) НП та Дніпровське районне управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Відтак не виникає сумнівів, що Національна поліція, Дніпровське районне управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області є суб`єктами владних повноважень.

Однак, для правильного встановлення змісту спірних правовідносин необхідно з`ясувати, чи НП, Дніпровське районне управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області в цих відносинах наділені та здійснюють публічно-владні управлінські функції.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами (Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011).

Пунктом 2 частини першої статті 16 Закону № 1698-VII встановлено, що НАБУ здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також проводить досудове розслідування інших кримінальних правопорушень у випадках, визначених законом.

Як встановлено з матеріалів справи, відділенням поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області був поданий на адресу Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України лист «Про внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу інформації щодо міжнародного розшуку безвісті зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.03.2021 №43.5/2098.

Крім того, відповідно до доповідної записки на виконання листа за вихід. № 43/13/16-1537 від 10.04.2024 стосовно надання інформації щодо розшуку малолітнього ОСОБА_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що підставою для подання до ДМПС запиту про внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Жовтого оповіщення щодо безвісти зниклого громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2018 року (справа № 201/17854/16ц), в якій визнано місце проживання малолітнього ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зазначено про негайне виконання рішення в частині відібрання дитини у батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Кримінальне провадження № 0002024 від 31.12.2020 перебуває в провадженні відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за даним кримінальним провадженням триває досудове розслідування. Станом на теперішній час Жовте оповіщення щодо безвісти зниклого громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесеного до обліків Генерального секретаріату Інтерполу, актуальне.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019р. у справі №201/17854/16ц, подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровськійобласті Чуприни В.О. про оголошення розшуку малолітньої дитини ОСОБА_2 було задоволено та оголошено розшук малолітньої дитини ОСОБА_2 , за останнім відомим місцем проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2020 р. у справі №201/17854/16ц, у задоволенні заяви ОСОБА_6 про припинення розшуку дитини ОСОБА_2 відмовлено.

Станом на час виникнення спірних правовідносин міжнародний розшук каналами Інтерполу регулювався Інструкцією.

Згідно з пунктом 1.1 Інструкції вона визначає порядок використання правоохоронними органами України можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні (НЦБ) для співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу та правоохоронними органами зарубіжних держав під час здійснення діяльності, пов`язаної із попередженням, розкриттям та розслідуванням злочинів, які мають транснаціональний характер або виходять за межі України.

Підрозділом, на який безпосередньо покладається організація виконання функцій Національного центрального бюро Інтерполу, є робочий апарат Укрбюро Інтерполу. НЦБ забезпечує співробітництво правоохоронних органів України та зарубіжних країн як у цілому, так і в окремих напрямках боротьби із злочинністю і надає можливості для: 1.3.1. Підготовки та надсилання ініціативних запитів за кордон; 1.3.2. Підготовки та надсилання відповідей на запити зарубіжних правоохоронних органів; 1.3.3. Обміну оперативно-розшуковою, оперативно-довідковою та криміналістичною інформацією про підготовку і вчинення злочинів та причетних до них осіб, а також архівною та, в окремих випадках, процесуальною інформацією; 1.3.4. Обміну досвідом роботи, законодавчими та іншими нормативними актами, учбово-методичною літературою з питань діяльності правоохоронних органів; 1.3.5. Обміну науково-технічною та іншою інформацією з питань боротьби із злочинністю (пункт 1.3. Інструкції).

Згідно з пунктом 4.1. Інструкції, використовуючи систему міжнародного розшуку в межах Інтерполу, правоохоронні органи України мають можливість: 4.1.1. Одержати інформацію про місцеперебування за кордоном та рід занять розшукуваних осіб: підозрюваних у вчиненні злочинів, звинувачуваних, засуджених, які ухиляються від кримінальної відповідальності чи відбування покарання з подальшою їх екстрадицією (видачею); 4.1.2. Встановити контроль за діяльністю та пересуванням осіб, які переховуються від правоохоронних органів за межами України; 4.1.3. Встановити місцезнаходження особи, яка виїхала за кордон і пропала безвісти; 4.1.4. Ідентифікувати особу; 4.1.5. Ідентифікувати невідомих хворих; 4.1.6. Ідентифікувати непізнані трупи.

Таким чином, зазначене дає підстави для висновку, що дії щодо скерування запиту про внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу повідомлення щодо міжнародного розшуку особи, а також подальша інформаційна взаємодія відповідного правоохоронного органу, що звертається, із НЦБ не є публічно-владними управлінськими функціями.

Зазначені відносини пов`язані із завданнями кримінального провадження.

Отже, відповідачі в даній справі не здійснює публічно-владні управлінські функції, що свідчить про відсутність обов`язкової ознаки адміністративної справи згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України.

Спір у цій справі виник, зокрема, у зв`язку з протиправними, на переконання позивача, діями та бездіяльністю відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, Національної поліції України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва щодо внесення відомостей до автоматизованих обліків інформаційної системи Інтерполу, вчиненими або не вчиненими останнім у межах кримінального провадження, відтак перевірка правомірності таких діянь з огляду на положення пункту 2 частини другої статті 19 КАС України знаходиться поза межами юрисдикції адміністративного суду.

Така позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеної у справі № 826/15154/17 від 02 лютого 2022 року.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Із цього слідує, що органи дізнання, слідства (прокуратури) під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

З`ясування судом адміністративної юрисдикції законності проведення слідчих дій у кримінальному провадженні може призвести до передчасного вирішення питань, які підлягають розв`язанню судом під час розгляду кримінальної справи по суті.

Така ситуація може негативно позначитись на перебігу і результатах кримінального провадження з точки зору виконання його основних завдань.

Встановлення правомірності чи протиправності процесуальної дії в порядку адміністративного судочинства означатиме констатацію юридичного факту, який безпосередньо впливає на оцінку доказів, за межами встановленої кримінальним процесуальним законом процедури з порушенням закріпленої у статті 22 КПК України засади змагальності (подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 520/1820/19).

Колегія суддів враховує, що за змістом відносини у даній справі не є владно-управлінськими, а оскаржувані дії та бездіяльність відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, Національної поліції України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва випливають з відносин в рамках розслідування кримінального провадження, а тому доходить висновку, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, натомість питання, які ставить перед судом позивач, можуть розглядатися за правилами КПК України.

Водночас іншим наведеним в апеляційній скарзі доводам суд не надає оцінки, оскільки вони стосуються суті спору, отже, не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз`яснити, що заявлені вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суду за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст238, 239, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах дитини ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2024 в адміністративній справі №160/4482/24 скасувати.

Провадження по справі № 160/4482/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Національної поліції України в особі Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що заявлені вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суду за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова