Справа № 420/24487/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), за участю третьої особи Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) (вул.Пастера,58, м.Одеса, 65023) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третьої особи Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса), за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 000/5723/2405 від 14.02.2024 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 000/5725/2405 від 14.02.2024 року;

визнати протиправним та скасувати Акт документальної позапланової невиїзної перевірки № 38563/15-32-24-09/ від 27.12.2023 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Р») ГУ ДПС в Одеській області № 000/19964/2405 від 11.08.2023 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Р») ГУ ДПС в Одеській області № 000/19973/2405 від 11.08.2023 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Р») ГУ ДПС в Одеській області № 000/19975/2405 від 11.08.2023 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») ГУ ДПС в Одеській області № 000/19960/2405 від 11.08.2023 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») ГУ ДПС в Одеській області № 000/19962/2405 від 11.08.2023 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») ГУ ДПС в Одеській області № 000/19971/2405 від 11.08.2023 року;

визнати протиправним та скасувати Акт документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 20.06.2023 № 16559/15-32-24-09/;

стягнути з ГУ ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що про існування оскаржуваних рішень, а також проведення перевірки за висновками якої такі рішення прийняті позивач дізналась лише у травні 2022 року. Тому, позивач зазначає, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, адже не повідомлено позивача про її проведення. Крім того позивач вважає, що відповідачем пропущено граничні строки такої перевірки визначені чинним законодавством, а саме: 1095 днів з моменту припинення ФОП.

Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

До суду надійшов відзив з проханням відмовити у задоволенні позову зазначивши про правомірність проведення перевірки та обґрунтованість висновків зазначених у акті перевірки, крім того зазначено про належне повідомлення позивача як про початок проведення перевірки так і про прийняті податкові повідомлення рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрована Юридичним департаментом Одеської міської ради 24.04.2015 року та отримала свідоцтво про державну реєстрацію, номер запису про державну реєстрацію № 0115795. Взято на облік у Головному управління ДПС в Одеській області, Приморська ДПІ з 24.04.2015 року, станом на дату підписання акту перебуває на обліку у Головному управління ДПС в Одеській області, Приморській ДПІ. Податкова адреса фізичної особи підприємця: АДРЕСА_2 . Згідно довідки № Д7-38357-ю/л від 09.03.2023 року виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради ФОПП ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Основним та єдиним видом діяльності є КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Головним управлінням ДПС в Одеській області надано запити щодо надання документів з переліком необхідних документів до перевірки №5213/КПР/15-32-24-06-06 від 05.09.2022 року та №45241/КПР/15-32-24-05-06 від 25.04.2023 року. Під час перевірки ФОПП ОСОБА_1 не надано документи, які пов`язані із здійсненням господарської діяльності, про що складено акт про ненадання до перевірки документів від 13.06.2023 №2365/15-32-24-05/ НОМЕР_1 .

На підставі пл. 78.1.7. п.78.1, ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-1 із змінами, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності від 20.02.2018 року №4115795 та згідно наказу Головного управління ДПС в Одеській області №2852-п від 24.04.2023 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 », з урахуванням п.п. б) п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, із змінами, (далі ПКУ), внесеними Законом України від 12.05.2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області Куцак В.В., проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , (далі ФОПП ОСОБА_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 20.02.2018 року.

Копія наказу про проведення документальної позапланової №2852-п від 24.04.2023 року та повідомлення Головного управління ДПС в Одеській області від 25.04.2023 року №242/15- 32-24-05 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з переліком необхідних документів до перевірки направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу ФОПП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 28.04.2023 року №296.

За результатами перевірки складено акт №16559/15-32-24-05-09/ від 20.06.2023 результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , щодо своєчасності. достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017р. по 20.02.2018р., яким встановлено порушення:

пп.49.18.3 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями за не надання декларацій про майновий стан за 2018р.;

п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4, п.177.5 ст. 177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями заниження податку на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету на суму 172131,43 грн., у т.ч. 2017р. 156831,43 грн., 2018р. - 15300,0 грн.;

п. 181.1 ст.181, п. 183.10 ст. 183, ст. 188 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 17000,0 грн. у т.ч. по періодам: 2018р. 17000,0 грн.;

п.п. 1.2. п.п. 1.3. п.п. 1.4, п.п. 1.5 п. 16 прим. І підрозділу 10 розділу ХХ, п.163.1 ст. 163, п.п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, ст. 176, п.п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями донараховано військового збору на загальну суму 14344,29 грн, у т. ч., за 2017 рік - 13069,29 грн., за 2018 рік - 1275,0 грн.;

п.223.2 ст.223 Кодексу, а саме неподання податкових декларацій акцизного податку за січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року; 3.6. п.216.9 ст.216 Кодексу, внаслідок чого донараховано акцизного податку у сумі 1372,92 грн. у т.ч. за 2017 рік.;

п.44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) в частині зберігання первинних документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято

податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 000/19964/2405 від 11.08.2023 року на суму 3825 грн.;

податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 000/19973/2405 від 11.08.2023 року на суму 4250 грн.;

податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 000/19975/2405 від 11.08.2023 року на суму 318,75 грн.;

податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 000/19960/2405 від 11.08.2023 року на суму 1020 грн.;

податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 000/19962/2405 від 11.08.2023 року на суму 3060 грн.;

податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 000/19971/2405 від 11.08.2023 року на суму 340 грн..

Головним управлінням ДПС в Одеській області надано запити щодо надання документів з переліком необхідних документів до перевірки №5213/КПР/15-32-24-06-06 від 05.09.2022 року та №45241/КПР/15-32-24-05-06 від 25.04.2023 року. Під час перевірки ФОПП ОСОБА_1 не надано документи, які пов`язані із здійсненням господарської діяльності, про що складено акт про ненадання до перевірки документів від 13.06.2023 №2365/15-32-24-05/ НОМЕР_1 .

На підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.78.1.7 п.78.1, п.78.2 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, ст. 14 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 9338-п від 14.11.2023р., виданого Головним управлінням ДПС в Одеській області та у зв`язку з надходженням від Єдиного Державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про припинення від 20.02.2018 року №4115795, головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області Куцак В.В., проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 24.04.2015р. по 20.02.2018р.

Копія наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 9338-п від 14.11.2023р. та повідомлення Головного управління ДПС в Одеській області від 15.11.2023 № 613/15-32-24-05 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу ФОПП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 15.11.2023 № 007, лист повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання» 18.12.2023 року.

Перевірка проводилась з 18 грудня 2023 року по 22 грудня 2023 року.

За результатами перевірки складено акт № 38463/15-32-24-05-09/ від 27.12.2023 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 24.04.2015р. по 20.02.2018р., яким встановлено порушення:

п.2 ч.2 ст.6,п.2 ч.1 ст.7, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010р., за результатами чого занижено суму єдиного внеску з сум доходу на загальну суму 121499,41 грн (табл.1), у тому числі:

за 2015 рік у сумі 900,81 грн;

за 2016 рік у сумі 2293,06 грн;

за 2017 рік у сумі 99605,53 грн;

за 2018 рік у сумі 18700,0 грн.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення рішення № 000/5725/2405 від 14.02.2024 року яким донараховано 121499,41 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Також винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 000/5723/2405 від 14.02.2024 року на суму 121499,41 грн.

Позивач вважає оспорювані податкові повідомлення рішення протиправними та за їх скасуванням звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Абзацом 1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Прикінцеві положення ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Абзацом третім підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Прикінцеві положення ПК України (в редакції на момент призначення та проведення спірної перевірки) передбачено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів).

Згідно п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статею 42 статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що копії наказів про проведення перевірок та актів за результатами перевіри і запити щодо надання документів з переліком необхідних документів до перевірки були надіслані позивачу за його податковою адресою та адресою місця реєстрації позивача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та повернуті за закінченням терміну зберігання. Суд звертає увагу, що позивачем до контролюючого органу не подавалась заява про зміну податкової адреси.

В той же час, Головне управління ДПС в Одеській області не може відповідати за обставини не вручення та фактичного не отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать.

Таким чином, доводи позивача про те, що контролюючий орган не мав права проводити перевірку, оскільки позивач не отримував наказу про проведення перевірки, запиту про надання документів та не був сповіщений про її проведення, є неспроможними та спростовуються зібраними по справі доказами.

Щодо строків проведення перевірки суд зазначає наступне.

Згідно приписів ст.44.3 ПКУ - Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39 2 цього Кодексу; 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту; 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 та 39 2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13 травня 2020 року № 591-ІХ, який набрав чинності 29 травня 2020 року, у розділі ХХ «Перехідні положення» ПК України розділ 1 доповнено пунктами 12 і 13, зокрема, п. 52-2, згідно якого на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 цього Кодексу.

В той же час, п. 102.9 ст.102 ПК України передбачено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12 травня 2022 р. № 2260-IX (далі - Закон № 2260), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

З огляду на викладене контролюючим органом проведено перевірку позивача в межах встановлених строків передбачених чинним законодавством.

З акту №16559/15-32-24-05-09/ від 20.06.2023 результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , щодо своєчасності. достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017р. по 20.02.2018р., вбачається порушення позивачем: пп.49.18.3 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями за не надання декларацій про майновий стан за 2018р.; п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4, п.177.5 ст. 177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями заниження податку на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету на суму 172131,43 грн., у т.ч. 2017р. 156831,43 грн., 2018р. - 15300,0 грн.; п. 181.1 ст.181, п. 183.10 ст. 183, ст. 188 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 17000,0 грн. у т.ч. по періодам: 2018р. 17000,0 грн.; п.п. 1.2. п.п. 1.3. п.п. 1.4, п.п. 1.5 п. 16 прим. І підрозділу 10 розділу ХХ, п.163.1 ст. 163, п.п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, ст. 176, п.п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями донараховано військового збору на загальну суму 14344,29 грн, у т. ч., за 2017 рік - 13069,29 грн., за 2018 рік - 1275,0 грн.; п.223.2 ст.223 Кодексу, а саме неподання податкових декларацій акцизного податку за січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року; 3.6. п.216.9 ст.216 Кодексу, внаслідок чого донараховано акцизного податку у сумі 1372,92 грн. у т.ч. за 2017 рік.; п.44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) в частині зберігання первинних документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, п.2 Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно п.п.2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка діє в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачі особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Відповідно до пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України: «Не включаються до складу витрат підприємця документально не підтверджені витрати».

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п.177.4. ст.177 Податкового кодексу України: «До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: 177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; 177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; 177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; 177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг».

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат протягом періоду, що перевірявся, визначався положеннями Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481 (далі - Порядок № 481) (чинний на дату виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Положення № 481 визначено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178. 6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Підпунктом 5) п.6 Положення № 481 передбачено, що у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг.

Згідно з пунктом 9 Положення № 481 дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Тобто, відповідно до встановленого для фізичної особи-підприємця порядку обліку доходів і витрат, для визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб фізична особа - підприємець має встановити загальний оподатковуваний дохід звітного періоду та обсяг витрат, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності. При цьому, підставою для обчислення фізичною особою - підприємцем загального оподатковуваного доходу та витрат є дані Книги обліку доходів і витрат за умови наявності документів щодо походження товару та документального підтвердження здійснених витрат. Ці самі дані використовуються фізичною особою - підприємцем при заповненні податкової декларації про майновий стан та доходи.

При цьому, з урахуванням вищевикладених норм податкового законодавства слідує, що фізична особа-підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, відображає у складі доходу виручку у грошовій та негрошовій формі, при цьому до складу витрат має право включати витрати господарської діяльності, пов`язані з отриманням зазначеного доходу, за умови, що ці витрати пов`язані із реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг та підтверджені відповідними документами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, платник податків зобов`язаний складати встановлені законодавством первинні документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування та податкових деклараціях. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами. Водночас обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат первинними документами покладається на платника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.03.2020 року по справі №820/5934/15.

Згідно ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Головним управлінням ДПС в Одеській області надано запити щодо надання документів з переліком необхідних документів до перевірки №5213/КПР/15-32-24-06-06 від 05.09.2022 року та №45241/КПР/15-32-24-05-06 від 25.04.2023 року. Під час перевірки ФОПП ОСОБА_1 не надано документи, які пов`язані із здійсненням господарської діяльності, про що складено акт про ненадання до перевірки документів від 13.06.2023 №2365/15-32-24-05/ НОМЕР_1 .

Однак, будь-яких документів під час проведення перевірки, позивачем до контролюючого органу надано не було.

При цьому, відповідно до ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії). У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву. Передбачені цим пунктом терміни зберігання документів продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Згідно ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

За таких підстав, посилання позивача на те, що законодавчо встановлений строк зберігання первинних документів сплинув, є неспроможними.

Таким чином, ст.44 ПКУ встановлено мінімальні терміни зберігання документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів - 1095 днів з дня подання податкової звітності, 2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, із збільшенням цього строку при проведенні процедури оскарження у разі визначення сум зобов`язань контролюючими органами. Разом з тим, оскільки перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПК України, зупиняється, то строки зберігання документів на період дії карантину також продовжують.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог п. 177.1, п.177.2, п. 177.4, п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями занижено податку на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету у період 01.01.2017 - 20.02.2018 на суму 172131,43 грн., у т.ч. 2017р. 156831,43 грн., 2018р. 15300,0 грн.

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017р. загальний дохід від провадження господарської діяльності склав 1033878,43 грн.

Відповідно до п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями «У разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням…».

Під час перевірки встановлено, що у 2017 році підприємцем дохід від провадження господарської діяльності протягом останніх 12 календарних місяців перевищив 1000000 грн. та склав 1033878,43 грн.

Згідно п.183.2 ст.183 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями «У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсяг оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу». У зв`язку з вищевикладеним підприємець повинен до 10 січня 2018р. подати реєстраційну заяву та зареєструватись платником ПДВ. Однак, перевіркою не встановлено факту подання реєстраційної заяви платника ПДВ до ДПІ. Відповідно до п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями «Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування».

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за 2018 рік встановлено заниження у розмірі (р.9) 17000,0 грн.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в порушення п. 181.1 ст.181, п.183.10 ст. 183, ст. 188 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями занижено податкові зобов`язання з ПДВ за 2018 рік у розмірі 17000,0 грн.

В порушення п.п. 1.2, п.п. 1.3, п.п. 1.4, п.п. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, п.163.1 ст. 163, п.п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, ст. 176, п.п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 - VI із змінами і доповненнями донараховано військового збору на загальну суму 14344,29 грн, у т. ч., за 2017 рік 13069,29 грн., за 2018 рік 1275,0 грн.

Перевіркою правильності визначення податкових зобов`язань по акцизному податку встановлено порушення вимог п.216.9 ст.216 Кодексу, в наслідок чого донараховано акцизного податку за 2017 рік 1372,92 грн.

Позивачем доказів спростування висновків викладених в акті перевірки №16559/15-32-24-05-09/ від 20.06.2023 до суду не надано.

Акт № 38463/15-32-24-05-09/ від 27.12.2023 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 24.04.2015р. по 20.02.2018р., встановлено порушення позивачем п.2 ч.2 ст.6,п.2 ч.1 ст.7, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010р., за результатами чого занижено суму єдиного внеску з сум доходу на загальну суму 121499,41 грн (табл.1), у тому числі:

за 2015 рік у сумі 900,81 грн;

за 2016 рік у сумі 2293,06 грн;

за 2017 рік у сумі 99605,53 грн;

за 2018 рік у сумі 18700,0 грн.

З акту перевірки вбачається, що первинні документи, відповідно до яких обліковуються суми заробітної плати (інші заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати і винагороди у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами), на які нараховується податок на доходи та єдиний внесок, не були надані під час попередньої перевірки, про що було складено акт про ненадання первинних документів ФОПП ОСОБА_1 не подано звіт за 2018 рік.

Відповідно п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями платник єдиного внеску має право подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п.3.2 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року №454 зареєстрованого в Мін`юсті України 20.09.2013 року за №1628/24160 (далі Порядок) фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів звіт самі за себе один раз в рік до 10 лютого року, наступного за звітним періодом.

Згідно п.4.2 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року №454 зареєстрованого в Мін`юсті України 20.09.2013 року за №1628/24160 звіт повинен містити основні дані про страхувальника та перелік таблиць звіту. Звіт формується страхувальником або відповідальною особою страхувальника та включає таблиці, що наведені у додатках 4 - 7 до цього Порядку.

Відповідно п.2.14 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року №454 зареєстрованого в Мін`юсті України 20.09.2013 року за №1628/24160 ФО підприємці зобов`язані подавати звіт незалежно від того, чи ведуть вони підприємницьку діяльність, крім фізичних осіб - підприємців, зазначених у пункті 3.3 розділу III цього Порядку.

Відображення у звітності сум, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок:

А) фізичною особою підприємцем, або особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, та яка в діяльності не використовує працю інших осіб (крім особи, яка обрала спрощену систему оподаткування).

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на яка нараховується єдиний внесок у розмірі 22% за період з 24.04.2015 по 20.02.2018 встановлено, що фізична особа платником податків ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464 (у редакції станом на 09.08.2019) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону №2464 максимальна величина бази нарахування єдиного внеску максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Максимальна величина бази нарахування єдиного внеску максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює 25 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок за 2017 рік.

Враховуючи розмір єдиного внеску (22 відсотки) та норми Закону №1801, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску для фізичних осіб підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність на 2017 становитиме:

з 01 січня 2017 40000 грн. (1600 х 25);

з 01 травня 2017 42100 грн. (1684 х 25);

з 01 грудня 2017 44050 грн. (1762 х 25).

Якщо сума доходу (прибутку) на місяць перевищує цю суму, то єдиний внесок сплачується лише з максимальної зеличини бази нарахування єдиного внеску, яка встановлена законодавством, тобто максимальна сума єдиного знеску, яку необхідно сплатити фізичній особі - підприємцю та особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, за 2017 складатиме:

з 01 січня 2017 8800 грн. (40000 х 22 відс.);

з 01 травня 2017 9262грн. (42100 х 22 відс.);

з 01 грудня 2017 9691 грн. (44050 х 22 відсотки).

Якщо сума доходу (прибутку) на місяць перевищує цю суму, то єдиний внесок сплачується лише з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, яка встановлена законодавством, тобто максимальна сума єдиного внеску, яку необхідно сплатити фізичній особі підприємцю та особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, за 2018 складатиме: з 01 січня 2018 12 285,90 грн. (55 845 х 22 відсотки)

Відповідно до пункту п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Згідно абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, для фізичних осіб - підприємців базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є сума доходу, отриманого від діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не менше за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід та не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої п.4 ст.1 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивачем допустимими доказами не спростовано висновки викладені в акті перевірки № 16559/15-32-24-05-09/ від 20.06.2023.

Щодо визнання протиправними та скасування актів перевірки № 38563/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 27.12.2023 року та від 20.06.2023 № 16559/15-32-24-09/ суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Отже, аналізуючи зазначені норми у їх сукупності, суд вважає, що акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії або ж нормативно-правовим у розумінні КАС України.

Таким чином, висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Отже, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не може бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року по справі №21-237а13, а також Верховним Судом у постановах від 10 травня 2018 року у справі №811/119/13-а, від 13 грудня у справі 2018 810/6689/14.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування Актів перевірки № 38563/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 27.12.2023 року та від 20.06.2023 № 16559/15-32-24-09/, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження спростування викладених у актах перевірки № 38563/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 27.12.2023 року та від 20.06.2023 №16559/15-32-24-09/ порушень податкового законодавства, позивачем суду не надано.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що при прийнятті податкових повідомлень-рішень № 000/5723/2405 від 14.02.2024 року; № 000/5725/2405 від 14.02.2024 року; № 000/19964/2405 від 11.08.2023 року; № 000/19973/2405 від 11.08.2023 року; № 000/19971/2405 від 11.08.2023 року; № 000/19960/2405 від 11.08.2023 року; № 000/19962/2405 від 11.08.2023 року; № 000/19975/2405 від 11.08.2023 року;, Головне управління ДПС в Одеській області діяло на підставі приписів Податкового кодексу України та у межах своїх повноважень.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

До суду від відповідача надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду в частині оскарження податкових повідомлень-рішень від 11.08.2023 №000/19964/2405, №000/19960/2405, №000/19962/2405, №000/19971/2405, №000/19975/2405, №000/19973/2405, від 14.02.2024 №000/5725/2405, №000/5723/2405 по справі №420/24487/24 з посиланням на пропущення строків звернення до суду.

Щодо вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Податкові повідомлення-рішення від 11.08.2023 №000/19964/2405, №000/19960/2405, №000/19962/2405, №000/19971/2405, №000/19975/2405, №000/19973/2405, від 14.02.2024 №000/5725/2405, №000/5723/2405 та Акт перевірки від 20.06.2023 №16559/15-32-24-09/ надсилались на податкову адресу та адресу реєстрації місця проживання позивача.

Проте вказані документи не було отримано позивачем, що підтверджується копіями корінців поштових відправлень.

Позивач зазначає, що про існування оскаржуваних рішень дізнався лише у травні 2024 року після телефонного дзвінка до Головного управління ДПС в Одеській області, а ознайомився зі змістом оскаржуваних рішень отримавши копії оскаржуваних рішень після звернення до Головного управління ДПС в Одеській області у червні 2024 року.

З огляду на викладене суд вважає що позивачем не пропущено строк звернення до суду, з огляду на те, що відповідачем у наданих до відзиву доказах підтверджено факт неотримання позивачем спірних рішень.

З огляду на викладене суд вважає, що в клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволення клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), за участю третьої особи Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) (вул.Пастера,58, м.Одеса, 65023) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.