Справа № 340/5445/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/5445/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.08.2024 через систему "Електронний суд" до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, просить суд:

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у звільненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з військової служби підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 30.06.2023) у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з військової служби підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 30.06.2023) у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Ухвалою суду від 22.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.29).

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою №281 від 02.03.2023. Вказує, що на виконання рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №340/8315/23 за його позовом до військової частини НОМЕР_2 , зобов`язано відповідача - військову частину НОМЕР_2 , розглянути рапорт від 05.07.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення з військової служби на підставі підпункту Г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції закону від 30.06.2023), у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

За результатами розгляду рапорту позивачеві відмовлено у звільненні з військової служби, що і стало підставою для звернення до суду.

23.08.2024 відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог. Свої заперечення аргументує тим, що прийняття рішення про звільнення з військової служби є дискреційними повноваженнями командування військової частини. Крім того, вказує, що у зв`язку з самовільним залишенням військової частини позивачем, було проведено службове розслідування за результатами якого, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.06.2023 №65-РС позивача було звільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира військової частини, а наказом від 19.07.2023 №93-РС військова служба позивача призупинена на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII.

Враховуючи вищевикладені обставини відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.32-38).

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до наказу відповідача від 14.01.2023 №4 позивача зараховано до списків особового складу військової частини на посаду гранатометника 2-го відділення морської піхоти 2-го взводу морської піхоти 1-ої роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 (а.с.58).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №340/8315/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115904144) за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , зобов`язано відповідача - військову частину НОМЕР_2 , розглянути рапорт від 05.07.2023 (а.с.23) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення з військової служби на підставі підпункту Г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції закону від 30.06.2023), у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

За результатами розгляду рапорту позивачеві відмовлено у звільненні з військової служби про що його було поінформовано листом від 02.05.2023 №3317 (а.с.18-21).

Рапортом командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 від 21.06.2023, до відома командування військової частини доведено неповернення з лікування та відсутність позивача в розташуванні підрозділу в АДРЕСА_3 (а.с.49).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.06.2023 №165 призначено проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини позивачем (а.с.49звор.,50).

За результатами службового розслідування складено акт від 30.06.2023, яким підтверджено факт самовільного залишення військової частини позивачем, а також, окрім іншого, рекомендовано підготувати та направити до належних органів досудового розслідування відповідне повідомлення про вчинення позивачем кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (а.с.50-54).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.06.2023 №62 затверджено результати службового розслідування (а.с.55звор.,56).

Довідкою-доповіддю від 21.06.2023 №1752 , адресованою, в т.ч., Директору територіального управління ДБР розташованого в м. Краматорськ повідомлено про факт самовільного залишення військової частини позивачем (а.с.54звор.,55).

19.07.2023 Державним бюро розслідування відкрито кримінальне провадження №000253 за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.07.2023 №93-РС військова служба позивача призупинена на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (а.с.47).

Позивач, вважаючи, що його рапорт від 05.07.2023 про звільнення з військової служби на підставі підпункту Г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції закону від 30.06.2023), у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, розглянуто неналежним чином, без надання належної оцінки підставам для звільнення, натомість підставою для відмови у задоволенні рапорту є факт відсутності позивача у військовій частині.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Станом на час розгляду справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).

Згідно із статтею 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, згідно пункту 4 якого встановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 26 Закону №2232-XII, визначено підстави для звільнення з військової служби.

Так, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII (в редакції станом на 30.06.2023) визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Як встановлено судом, позивач подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме: наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Відповідно до ст.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі Статут), із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Вищенаведена норма регулює питання звернення саме військовослужбовця до свого безпосереднього начальника із службових питань.

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.24 Закону №2232-XII військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, поданих відповідно до частини п`ятої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та/або заяви, повідомлення начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про вчинене кримінальне правопорушення. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Аналогічні положення закріплені також в пунктах 144-1 144-2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, згідно яких для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Як встановлено судом наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.07.2023 №93-РС військова служба позивача призупинена на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (а.с.47).

Таким чином, в силу положень ч.2 ст.24 Закону №2232-XII ОСОБА_1 вважається таким, що не виконує (не несе) обов`язків військової служби та він не є таким, що проходить військову службу в Збройних Силах України та не є військовослужбовцем у складі військової частини НОМЕР_2 , внаслідок чого відсутній обов`язок командира військової частини розглядати його рапорт.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи відсутність обв`язку командира військової частини щодо розгляду рапортів осіб, військову службу яких призупинено та які вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби, суд приходить до висновку про відсутність обставин протиправності бездіяльності та як наслідок необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК