Справа № 420/24551/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), у якій позивач просить суд:

визнати протиправним дії та рішення військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 від 18.04.2024 року з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку, та прийняти за ним рішення, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 11.07.2022 позивачка - ОСОБА_1 звернулася до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України із письмовим рапортом про надання дозволу на виїзд за кордон під час декретної відпустки з метою вивезення дітей на період воєнного стану в Україні. 15.07.2022 року після отримання відповідного дозволу, ОСОБА_1 виїхала із дітьми до Польщі, про що в паспорті громадянина України для виїзду за кордон міститься відмітка про перетин кордону у м. Перемишль. У зв`язку із більш сприятливими умовами соціальної захищеності та підтримки для осіб, що потребують такого захисту (притулку) з числа громадян України, позивачка з дітьми 16.07.2022 одразу переїхала до Великобританії, де проживає наразі.

28.04.2023 на підставі наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №211-ОС, штаб-сержанту ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною з 28.04.2023 по 26.04.2024.

19.04.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (кур`єрська служба доставки) звернулася на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону із рапортом про її звільнення з військової служби в запас Збройних сил України відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку.

До рапорту позивачкою був доданий пакет документів на підтвердження відповідних обставин, а саме: 1) копія свідоцтва про народження дитини НОМЕР_5 ОСОБА_2 ; 2) копія свідоцтва про народження дитини НОМЕР_6 ОСОБА_3 ; 3) копія довідки про потребу дитини у домашньому догляді №14 від 26.04.2023, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області.

Крім того, позивачкою в рапорті було зазначено, що станом на 18.04.2024 вона перебуває у відпустці для догляду за дитиною та проживає за кордоном та через постійну потребу у догляді за дитиною немає можливості приїхати.

У зв`язку із ненадходженням відповіді на рапорт про звільнення від 18.04.2024, позивачка 26.04.2024 звернулася до відповідача із заявою щодо негайного розгляду рапорту про звільнення від 18.04.2024, а у разі неможливості невідкладного розгляду повідомити обставини, які потребують додаткового вивчення.

За результатами розгляду звернення від 26.04.2024 ОСОБА_1 було отримано відповідь за №08/92 від 05.05.2024.

Проте, як зазначено у позові, станом на 12.07.2024 самого рішення за результатами розгляду рапорту про звільнення від 18.04.2024 позивачці надано не було.

12.07.2024 року представником позивача на адресу відповідача було направлено адвокатський запит №12-07/24, в якому адвокат просив, серед іншого, надати належним чином засвідчену копію рішення, прийнятого за результатами розгляду рапорту від 18.04.2024 про звільнення ОСОБА_1 .

У відповідь на адвокатський запит відповідачем було надано копію листа "про результати розгляду рапорту" №08/3152-24-Вих від 28.04.2024, в якому були зазначені підстави відмови у розгляді рапорту ОСОБА_1 від 18.04.2024 по суті.

Вважаючи протиправними дії командира НОМЕР_3 прикордонного загону щодо неналежного розгляду рапорту про звільнення від 18.04.2024 та неприйняття відповідного рішення про її звільнення, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивачка посилається на безпідставність відмови відповідача у розгляді її рапорту про звільнення від 18.04.2024.

Так, щодо вимоги відповідача про необхідність особистої присутності позивачки при відпрацюванні рапорту про звільнення у позові зазначено, що чинним законодавством не заборонено звернення з рапортом про звільнення з військової служби, шляхом направлення його поштою до командира військової частини. При цьому, позивачка у рапорті від 18.04.2024 і раніше повідомляла відповідачу щодо проживання за кордоном з малолітніми дітьми, що перешкоджає можливості особистого звернення з рапортом.

Крім того, у відповідача є можливість здійснювати направлення документів за допомогою електронного зв`язку із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Щодо не зазначення у рапорті ІНФОРМАЦІЯ_1 до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, у зв`язку зі звільненням в запас Збройних сил України, у позові зазначено, що нормативно-правовими актами не визначені чіткі вимоги до рапортів. Пункт 265 розділ XII «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, не містить жодного посилання на обов`язковість зазначати в рапорті ІНФОРМАЦІЯ_1 до якого військовослужбовець буде поставлений на облік, у зв`язку зі звільненням в запас Збройних сил України.

Що стосується наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.2024 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України», на який посилається відповідач в листі «про результати розгляду рапорту» №08/3152-24- Вих від 28.04.2024, у позові зазначено, що позивачку з ним не ознайомлено, він відсутній у відкритому доступі, та відповідач не наділений правом відмовляти у розгляді рапорту про звільнення по суті через відсутність аркушу бесіди, передбаченого цим наказом.

Таким чином, позивачка вважає, що відповідач необґрунтовано та з формальних підстав відмовив у розгляді її рапорту про звільнення від 18.04.2024, тоді як вона має право на звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Ухвалою суду від 12.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

02.09.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що станом на 29.08.2024 ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем НОМЕР_3 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ). Відповідно до ч.8 ст.10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст.18 ЗУ «Про відпустки», ОСОБА_1 на підставі Наказу Начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 31 липня 2018 року №268-ОС було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 31 липня 2018 року до фактичного прибуття на службу для виконання службового обов`язку, але не пізніше 03 травня 2021 року, яку у подальшому було продовжено до досягнення дитиною шестирічного віку, з 28 квітня 2021 року до 26 квітня 2024 року на підставі Наказу Начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 28 квітня 2023 року №211-ОС «Про особовий склад».

Відповідач підтвердив, що 19.04.2024 року на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону кур`єрською поштою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надійшов рапорт №2972-24-Вх від 19.04.2024 від штаб- сержанта ОСОБА_4 з клопотанням про звільнення її з військової служби в запас Збройних сил України відповідно до підпункту «г» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу і не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку, пункт 3 частина 5, статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У рапорті військовослужбовець вказала, що станом на 18.04.2024 перебуває у відпустці для догляду за дитиною та проживає за кордоном та через постійну потребу догляду за дитиною немає можливості приїхати.

24.04.2024 року начальником відділу кадрів на ім`я начальника НОМЕР_3 прикордонного загону було опрацьовано рапорт та виявлено обставини, за яких неможливо звільнити штаб-сержанта ОСОБА_5 , а саме: 1. В рапорті штаб-сержант ОСОБА_6 не зазначила ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, у зв`язку зі звільненням в запас Збройних сил України (п. 265, розділ XII «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженої Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009) та куди після її звільнення буде направлена особова справа. 2. Для відпрацювання матеріалів на звільнення, а саме подання на звільнення, потрібна присутність військовослужбовця особисто для ознайомлення її з розрахунком вислуги років до моменту закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, не пізніше 27.04.2024. 3. Згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.24 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України», визначено керівникам підрозділів, з яких військовослужбовці звільняються з військової служби в запас Збройних Сил України, складати аркуші бесід та не пізніше дня звільнення військовослужбовця передавати їх до мобілізаційного підрозділу.

29.04.2024 року про результати розгляду рапорту на звільнення, ОСОБА_7 було повідомлено на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 28.04.2024 року №08/3152-24-Вих.

02.05.2024 року Наказом НОМЕР_3 прикордонним загону № НОМЕР_7 «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування по факту не з`явлення на службі штаб-сержанта ОСОБА_4 .

05.05.2024 року відділом кадрів НОМЕР_3 прикордонного загону було підготовлено та направлено за підписом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону лист відповідь №08//92 від 05.05.2024 року «Про результати розгляду звернення», де повідомлено, що рапорт від 18.04.2024 (за вх. № 2972-Вх від 19.04.2024), клопотання та зазначенні в ньому підстави, питання звільнення з військової служби не було реалізовано, у зв`язку з неможливістю проведення повної процедури та відпрацювання в повному обсязі матеріалів на звільнення, які потребують особистої присутності.

Таким чином, відповідач стверджує, що НОМЕР_3 прикордонний загін діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

05.09.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив зазначено, що Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, не передбачена чітка форма рапорту, а відтак відсутність зазначення позивачкою у рапорті районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, не є підставою для відмовіи розгляду рапорту по суті, та прийняття рішення про звільнення позивачки. Крім того, вказаними нормами й не передбачена особиста присутність військовослужбовця для ознайомлення її з розрахунком вислуги років. Військовослужбовець вправі відмовитися від підпису такого розрахунку, або оскаржити його, у тому числі після звільнення. Перебування військовозобов`язаного у відпустці або на лікарняному також не є підставою у не прийнятті рішення про його звільнення.

Отже, представник позивачки наполягав на тому, що відмова відповідача у розгляді рапорту про звільнення від 18.04.2024 є необґрунтованою та просив зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

02.09.2024 року представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про розгляд справи №420/24551/24 в порядку загального позовного провадження.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проходила військову службу у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

Згідно Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29.06.2010 року № 115-ОС, молодшого сержанта ОСОБА_9 , прибулу з військової частини НОМЕР_8 АДРЕСА_3 , для подальшого проходження військової служби, з 26 червня 2010 року зараховано у списки особового складу загону та на всі види забезпечення (а.с. 51).

Згідно Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 10.11.2010 року № 214-ОС, молодший сержант ОСОБА_10 , молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_7 " І категорії (тип Б) змінила прізвище на ОСОБА_11 у зв`язку з одруженням (а.с. 52).

Згідно Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18.04.2012 року № 76-ОС, призначено сержанта ОСОБА_7 на посаду техніка групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_8 " III категорії (тип Б), ВОС-600945P, 6 тарифний розряд, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника групи чергових центру управління службою відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_8 " ІІІ категорії (тип Б). До виконання службових обов`язків приступити з 18 квітня 2012 року (а.с. 53).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.03.2018 року № 84-ОС, прапорщику ОСОБА_7 , техніку групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_8 " III категорії (тип Б), з 13 березня 2018 року по 16 липня 2018 року надано відпустку по вагітності та пологах (а.с. 54).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 21.06.2018 року № 216-ОС, зараховано у розпорядження начальника загону прапорщика ОСОБА_7 , звільнивши з посади техніка групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_8 " ІІІ категорії (тип Б), згідно підпункту 9, п.127 "Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України" (а.с. 55).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 17.07.2018 року № 253-ОС, прапорщику ОСОБА_7 (П-029305), яка перебуває у розпорядженні начальника загону, з 17 липня по 30 липня 2018 року продовжено відпустку по вагітності та пологах (а.с. 56).

Згідно Витягу з наказу т.в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 31.07.2018 року № 268-ОС, надано відпустку для догляду за дитиною без збереження грошового забезпечення, згідно ч. 8 ст. 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 18 Закону України «Про відпустки» прапорщику ОСОБА_7 (П-029305), яка знаходиться у розпорядженні начальника загону (остання займана посада технік групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_8 " III категорії (тип Б)), до досягнення дитиною трирічного віку, з 31 липня 2018 року до фактичного прибуття на службу для виконання службового обов`язку, але не пізніше 03 травня 2021 року (а.с. 57).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 28.04.2023 року № 211-ОС, надано відпуску для догляду за дитиною штаб-сержанту ОСОБА_7 (П-029305), яка перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (остання займана посада технік групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ІІІ категорії (тип Б)), до досягнення дитиною шестирічного віку, з 28 квітня 2023 року до 26 квітня 2024 року. Підстава: довідка ЛКК № 14 від 28.04.2023 видана КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, рапорт від 26.04.2023 №44/2908/23-Вн (а.с. 58).

11.07.2022 року ОСОБА_1 звернулась до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з рапортом, яким просила надати дозвіл на виїзд за кордон під час декретної відпустки до Республіки Польща з метою вивезення дітей на період воєнного стану в Україні (а.с. 17).

З 15.07.2022 року ОСОБА_1 перебуває та проживає за кордоном.

19.04.2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (кур`єрська доставка) звернулась до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону із рапортом від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби в запас Збройних сил України відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку (а.с. 21, 71).

Також у рапорті повідомлено, що станом на 18.04.2024 року позивачка перебуває у відпустці для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку, та в зв`язку з військовою агресією проживає у Великобританії. У зв`язку з потребою у постійному догляді за дитиною та відсутністю можливості приїхати, просила про звільнення повідомити її на зазначену електронну адресу.

До рапорту позивачкою був доданий пакет документів на підтвердження відповідних обставин, а саме:

1) копія свідоцтва про народження дитини НОМЕР_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

2) копія свідоцтва про народження дитини НОМЕР_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

3) копія довідки про потребу дитини у домашньому догляді №14 від 26.04.2023, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області.

Рапорт про звільнення від 18.04.2024 року з додатками зареєстрований у НОМЕР_3 прикордонному загоні за вхід. №2972-24-Вх від 19.04.2024 року (а.с. 71-73).

Відповідач підтверджує надходження рапорту про звільнення від 18.04.2024 року ОСОБА_1 19.04.2024 року.

24.04.2024 року вих. №08/3700/24-Вн начальник відділу кадрів НОМЕР_3 прикордонного загону ОСОБА_12 доповідав рапортом в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону про те, що 19.04.2024 до управління прикордонного загону надійшов рапорт від штаб-сержанта ОСОБА_13 (№2972-24-Bx від 19.04.2024) про звільнення її з військової служби в запас Збройних сил України відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вивчивши рапорт штаб-сержанта ОСОБА_13 , клопотання та зазначенні в ньому підстави, начальник відділу кадрів НОМЕР_3 прикордонного загону доповідав:

1. В рапорті штаб-сержанта ОСОБА_13 не зазначила ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, у зв`язку зі звільненням в запас Збройних сил України (п. 265, розділ XII «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженої Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009) та куди після її звільнення буде направлена особова справа.

2. Для відпрацювання матеріалів на звільнення, а саме подання на звільнення, потрібна присутність військовослужбовця особисто для ознайомлення її з розрахунком вислуги років до моменту закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, не пізніше 27.04.2024.

3. Згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.24 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України», визначено керівникам підрозділів, з яких військовослужбовці звільняються з військової служби в запас Збройних Сил України, складати аркуші бесід та не пізніше дня звільнення військовослужбовця передавати їх до мобілізаційного підрозділу.

Довідково: Штаб-сержант ОСОБА_7 (П-029305), яка перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, з 28 квітня 2023 року до 26 квітня 2024 року. 27.04.2024 військовослужбовець зобов`язана вийти з відпустки по догляду за дитиною відповідно довідки №14, дійсної до 26.04.2024. Станом на 24.04.2024 військовослужбовець для відпрацювання документів на звільнення не прибувала, особисто на зв`язок не виходила (а.с. 74).

Листом від 28.04.2024 року вих. № 08/3152-24-Вих «Про результати розгляду рапорту» (вхід. №2972-24-Вх від 19.04.2024) за підписом в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону, адресованим ОСОБА_14 за адресою електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами вивчення рапорту повідомлено про таке: « 1. В рапорті разом з клопотанням, Ви не зазначили Районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, у зв`язку зі звільненням в запас Збройних сил України (п. 265, розділ XII «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженої Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009) та куди після звільнення буде направлена особова справа. 2. Для відпрацювання матеріалів на звільнення, а саме подання на звільнення, потрібна особиста Ваша присутність для ознайомлення із розрахунком вислуги років та складання аркушу бесіди, згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.24 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України».

Додатково зазначено, що станом на 27.04.2024 позивачка зобов`язана вийти з відпустки по догляду за дитиною, наданої відповідно довідки №14, дійсність якої була втрачена 26.04.2024 (а.с. 79-80).

29.04.2024 року за вхід. № КО-86 на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону надійшов лист ОСОБА_1 від 26.04.2024 року (а.с. 75), яким вона просила:

1. Негайно розглянути рапорт про звільнення від 18 квітня 2024 року;

2. Уразі неможливості невідкладно розгляду рапорту про звільнення від 18 квітня 2024 року, повідомити обставини, які потребують додаткового вивчення та згідно з частиною четвертою статті 12 Закону № 2І36-ІХ за цією заявою у зв`язку з виїздом за межі території України, в обов`язковому порядку надати відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 90 календарних днів за обставинами, які зазначені у рапорті про звільнення від 18 квітня 2024 року.

Додатки: доказ знаходження за межами території України, доказ отримання військовою частиною НОМЕР_9 рапорту на звільнення, копія поданого рапорту про звільнення.

Листом від 05.05.2024 року вих. № 08/92 «Про результати розгляду звернення» (№ КО-86 від 29.04.2024) відповідачем повідомлено, що позивачка є військовослужбовцем на дійсній військовій службі в НОМЕР_3 прикордонному загону Державної прикордонної служби України, тому рапорт розглядався у відповідності до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України. Вивчивши рапорт, клопотання та зазначенні в ньому підстави, питання звільнення з військової служби не було реалізовано, у зв`язку з неможливості проведення повної процедури та відпрацювання в повному обсязі матеріали на звільнення, які потребують особистої присутності. Всі обставини було зазначенні в листі №08/3152-24-Вих від 28.04.2024. який було направлено на електронну адресу.

Також у листі від 05.05.2024 року вих. № 08/92 зазначено, що 27.04.2024 позивачка була зобов`язана вийти з відпустки по догляду за дитиною, наданої відповідно довідки №14, дійсність якої була втрачена 26.04.2024. Про факту невиходу на військову службу 27.04.2024, в НОМЕР_3 прикордонному загоні було призначено службове розслідування від 02.05.2024 № 645-АГ (а.с. 81).

09.05.2024 року за вхід. № 3562-24-Вх до НОМЕР_3 прикордонного загону надійшов лист ОСОБА_14 , де остання повідомляє, що отримала лист №08/92 від 05.05.2024, з якого їй не зрозуміло: Яким чином її рапорт розглядається у відповідності до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України? Якими документами регламентується її особиста присутність при розгляді рапорту на звільнення? Відповідно до якої норми права, Закон № 2136-ХІ не поширюється на військовослужбовців? Враховуючи вищезазначене, позивачка просила: Розглянути та надати повну та обґрунтовану відповідь на її звернення №КО-86 від 29.04.2024. Припинити службове розслідування від 02.05.2024 № 645-АГ, яке призначено з метою психологічного тиску на неї з боку керівника. Надати копію її рапорту (від 11.07.2022 року), відповідно до якого їй було дозволено перетин кордону України (а.с. 86).

Листом від 13.05.2024 року вих. № 08/3545-24-Вих у відповідь на лист позивачки від 08.05.2024 (№3562 від 09.05.2024) начальник НОМЕР_3 прикордонного загону для вирішення питання подальшого проходження військової служби в НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної Служби України та для подання письмового пояснення в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом №645-АГ від 02.05.2024, вимагав прибути до військової частини НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_4 , в термін до 17.05.2024. Відповіді на запитання зазначенні в листі №3562 від 09.05.2024, будуть надані особисто після прибуття до прикордонного загону (а.с. 87).

Згідно Висновку службового розслідування за фактом нез`явлення на службі з 27.04.2024 року штаб-сержанта ОСОБА_7 після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, від 14.05.2024 року факт нез`явлення з 27 квітня 2024 року на службі у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України штаб-сержантом ОСОБА_7 вважати таким, що підтверджено. В діях штаб-сержанта ОСОБА_7 (П-029305), яка перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 статті 407 Кримінального кодексу України. Заступнику начальника прикордонного загону з персоналу полковнику Сергію МАГДИЧАНСЬКОМУ направити копію матеріалів службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві для прийняття правового рішення та до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону з метою інформування (а.с. 59-66).

15.07.2024 року за вхід. № ЗПІ-10 у НОМЕР_3 прикордонному загоні зареєстрований адвокатський запит від 12.07.2024 року №12-07/24, поданий в інтересах ОСОБА_1 , яким адвокат просив:

1. Надати належним чином засвідчену копію рішення, прийнятого за результатами розгляду рапорту від 18.04.2024 про звільнення ОСОБА_1 .

2. Повідомити яким чином зміст ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України відноситься до розгляду рапорту від 18.04.2024 про звільнення ОСОБА_1 .

3. Надати належним чином засвідченні копії всіх матеріалів службового розслідування (у тому числі результатів службового розслідування, якщо такі були прийняті) у відношення ОСОБА_1 , яке було призначено від 02.05.2024 за №645-АГ.

4. Надати інформацію чим передбачено (із вказанням на чітку правову норму із зазначенням її змісту), що зобов`язує ОСОБА_1 вказувати у рапорті на звільнення у запас: - про РТЦК та СП, до якого вона буде поставлена на облік та куди після її звільнення буде направлена особова справа; - особова присутність ОСОБА_1 при її звільненні (а.с. 90).

Листом від 19.07.2024 року вих. № 08.1/5795-24-Вих за підписом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону надано відповідь на адвокатський запит від 12.07.2024 року №12-07/24 (а.с. 91-92), де зазначено про таке:

« 1. Вивчивши рапорт ОСОБА_7 від 18.04.2024 (за вх. № 2972-Вх від 19.04.2024) (далі по тексту - рапорт), клопотання та зазначенні в ньому підстави, питання звільнення з військової служби не було реалізовано, У зв`язку з неможливості проведення повної процедури та відпрацювання в повному обсязі матеріали на звільнення, які потребують особистої присутності ОСОБА_7 . Всі обставини було зазначено в листі №08/3152-24-Вих від 28.04.2024, який було направлено на електронну адресу ОСОБА_7 .

2. Оскільки ОСОБА_7 є діючим військовослужбовцем НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у відповідності до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, передбачено наступне: «Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження доповідати зобов`язаний військовослужбовець своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо), зобов`язана була доповісти про неможливість своєчасного прибуття до місця проходження служби.

3. Направляю на Вашу адресу завірені копії всіх матеріалів службового розслідування відносно ОСОБА_7 .

4. 1) Згідно Постанови КМУ від 12.11.2014 року № 607 «Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів» (яка була чинна на момент відпрацювання рапорту ОСОБА_7 ), та внутрішнього наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.24 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України», військовослужбовець має вказати у рапорті на звільнення до якого вона буде поставлена на облік, у зв`язку зі звільненням в запас Збройних сил України та до якого РТЦК та СП після звільнення та виключення зі списків військової частини буде направлена особова справа. 2) Згідно «Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженої Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, порядок звільнення з військової служби згідно пункту 288, передбачає …».

Як зазначено у позовній заяві, станом на 12.07.2024 рішення за результатами розгляду рапорту про звільнення від 18.04.2024 позивачці надано не було. Лише після того, як представником позивача, адвокатом Трусовим А.С., на адресу відповідача було направлено адвокатський запит від 12.07.2024 року №12-07/24, в якому адвокат просив, серед іншого, надати належним чином засвідчену копію рішення, прийнятого за результатами розгляду рапорту від 18.04.2024 про звільнення ОСОБА_1 , відповідачем було надано копію листа «про результати розгляду рапорту» №08/3152-24-Вих від 28.04.2024, в якому були зазначені підстави відмови у розгляді рапорту ОСОБА_1 від 18.04.2024 по суті.

Вважаючи протиправними дії та рішення військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо відмови у звільненні за рапортом від 18.04.2024 року з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 14 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався та триває.

Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період (далі - Положення № 1115/2009, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 2 Положення № 1115/2009, громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військовослужбовцями Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується службовим або спеціальним посвідченням. Форма і порядок видачі службових та спеціальних посвідчень установлюється наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 203 Положення № 1115/2009 передбачено надання соціальних відпусток, у т.ч., відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Розділ XII Положення № 1115/2009 регламентує питання звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 265 Положення № 1115/2009, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

1) у запас - якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

2) у відставку - якщо вони досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із виключенням з військового обліку.

Розділ XIV Положення № 1115/2009 регламентує питання проходження військової служби та деякі питання виконання військового обов`язку в особливий період.

Згідно пункту 305 Положення № 1115/2009, в особливий період військовослужбовці проходять військову службу в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби в особливий період.

Згідно з пп. 1 пункту 307 Положення № 1115/2009, з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: військовослужбовці Держприкордонслужби звільненню не підлягають, крім випадків, визначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а строк військової служби (дія контракту) продовжуються на строки, визначені статтею 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Накази про звільнення з військової служби військовослужбовців, не виключених із списків особового складу військових частин, підлягають скасуванню, крім наказів про звільнення військовослужбовців у відставку у зв`язку із визнанням їх за станом здоров`я непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, та наказів про звільнення військовослужбовців в запас на підставах, визначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Порядок звільнення з військової служби врегульований ст.ст. 288-297 Положення № 1115/2009 та передбачає наступне.

Відповідно до п. 288 Положення № 1115/2009, у разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовець подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення.

У разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.

Форма та порядок подання про звільнення військовослужбовців з військової служби та перелік документів, які додаються до нього у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього пункту, визначаються наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно п. 289 Положення № 1115/2009, перед звільненням військовослужбовця з військової служби кадровим підрозділом органу Держприкордонслужби уточнюються відомості про проходження ним військової служби та у разі потреби документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному та пільговому обчисленні, і проводиться обчислення вислуги років військової служби.

Розрахунок вислуги років військової служби доводиться до відома військовослужбовцю під розписку перед оформленням подання. У разі незгоди з обчисленням вислуги років військової служби військовослужбовець письмово обгрунтовує свої заперечення щодо розрахунку вислуги років та засвідчує їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років посадовою особою кадрового підрозділу про це робиться відповідний запис на розрахунку.

Заперечення військовослужбовця щодо обчислення вислуги років військової служби розглядаються начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу, а в разі звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби, - особою, уповноваженою Головою Державної прикордонної служби України. Невирішені спірні питання щодо обчислення вислуги років окремих періодів військової служби розглядаються спеціальною комісією, утвореною Адміністрацією Держприкордонслужби.

Відповідно до п. 290 Положення № 1115/2009, перед вирішенням питання про звільнення з військової служби військовослужбовці направляються для встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я на медичний оглядвійськово-лікарською комісією, висновки якої враховуються для визначення підстав щодо звільнення.

На медичний огляд військово-лікарською комісією не направляються військовослужбовці, яких звільняють з військової служби:

у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;

у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

через службову невідповідність;

у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади";

у зв`язку із встановленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади;

у зв`язку з припиненням громадянства України;

у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про визнання активів військовослужбовця чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років.

На медичний огляд військово-лікарською комісією також не направляються військовослужбовці, які звільняються з військової служби, у разі, коли вони письмово відмовилися від проходження медичного огляду.

Згідно п. 291 Положення № 1115/2009, військовослужбовці за наявності кількох підстав, передбачених пунктами "а", "б" та "в" частини другої, пунктами "а", "б", "в", "д" та "е" частини третьої, підпунктами "а", "б", "в" та "г" пункту 1, підпунктами "а" та "б" пункту 2 частини четвертої, підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "ж" "к" та "л" пункту 1, підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "й" та "к" пункту 2, підпунктами "а" та "б" пункту 3 частини п`ятої, підпунктами "а", "б", "в", "ґ" та "і" пункту 1, підпунктами "а", "б" та "г" пункту 2, підпунктами "а" та "б" пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", для звільнення можуть обрати за бажанням одну з них.

Згідно п. 292 Положення № 1115/2009, наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за обраним місцем проживання.

Відповідно до п. 293 Положення № 1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.

Згідно п. 294 Положення № 1115/2009, не допускається виключення військовослужбовця зі списків особового складу органу Держприкордонслужби через звільнення в період його тимчасової непрацездатності та в період перебування військовослужбовця у відпустці.

Відповідно до п. 293 Положення № 1115/2009, після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава для звільнення зміні не підлягає, якщо під час звільнення не було допущено порушення законодавства.

Стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає перелік підстав для звільнення з військової служби.

Предметом спору у зазначеній справі є правомірність розгляду відповідачем рапорту ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку.

Так, відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

У відповідності з п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку.

Як встановлено судом, згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 28.04.2023 року № 211-ОС, штаб-сержанту ОСОБА_7 (П НОМЕР_10 ), яка перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (остання займана посада технік групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ІІІ категорії (тип Б)), надано відпуску для догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, з 28 квітня 2023 року до 26 квітня 2024 року.

19.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону із рапортом від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби в запас Збройних сил України відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Тобто, обґрунтуванням рапорту стали сімейні обставини, передбачені п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Водночас, суд зазначає, що питання щодо наявності підстав звільнення позивачки з військової служби не входить до предмета доказування у даній справи, оскільки рапорт позивачки від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби не був розглянутий відповідачем по суті.

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 02.05.2024 року за фактом не з`явлення на службі штаб-сержанта ОСОБА_4 призначено службове розслідування.

У наказі зазначено, що штаб-сержант ОСОБА_15 станом на 26.04.2024 року для відпрацювання матеріалів на звільнення особисто не прибула, рапорт №2972-24-Вх від 19.04.2024 було залишено без реалізації. Крім того, з 27.04.2024 року штаб-сержант ОСОБА_15 не з`явилася на службі після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

Тобто, рапорт №2972-24-Вх від 19.04.2024 було залишено без реалізації з підстав того, що позивачка особисто не прибула для відпрацювання матеріалів на звільнення.

Згідно листа від 28.04.2024 року вих. № 08/3152-24-Вих «Про результати розгляду рапорту» за підписом в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону, за результатами вивчення рапорту позивачці повідомлено про таке:

« 1. В рапорті разом з клопотанням, Ви не зазначили ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, у зв`язку зі звільненням в запас Збройних сил України (п. 265, розділ XII «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженої Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009) та куди після звільнення буде направлена особова справа.

2. Для відпрацювання матеріалів на звільнення, а саме подання на звільнення, потрібна особиста Ваша присутність для ознайомлення із розрахунком вислуги років та складання аркушу бесіди, згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.24 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України».».

Вказане вище свідчить про те, що відповідач взагалі не надав оцінку наявності/відсутності підстав для звільнення позивачки з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку), а залишив рапорт №2972-24-Вх від 19.04.2024 без реалізації.

Щодо підстав нереалізації рапорту ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби, зазначених в листі від 28.04.2024 року вих. № 08/3152-24-Вих «Про результати розгляду рапорту».

Відповідач вказує, що позивачка не зазначила ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, у зв`язку зі звільненням в запас.

Суд критично оцінює наведене посилання відповідача, оскільки Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 не передбачає такої вимоги.

Таку вимогу передбачає Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, де пунктом 233 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Отже, відсутність зазначення позивачкою, яка проходила службу в Державній прикордонній службі України, у рапорті про звільнення районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого військовослужбовець буде поставлена на облік, не є підставою для відмові розгляду рапорту по суті.

Що стосується вимоги відповідача щодо обов`язкової присутності позивачки для відпрацювання матеріалів на звільнення, а саме подання на звільнення, для ознайомлення із розрахунком вислуги років та складання аркушу бесіди, згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.24 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України».

Відповідно до п. 288 Положення № 1115/2009, у разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовець подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення.

Тобто, обов`язок особистого подання рапорту про звільнення не передбачений.

Щодо обов`язкової присутності позивачки для ознайомлення із розрахунком вислуги років.

Згідно п. 289 Положення № 1115/2009, перед звільненням військовослужбовця з військової служби кадровим підрозділом органу Держприкордонслужби уточнюються відомості про проходження ним військової служби та у разі потреби документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному та пільговому обчисленні, і проводиться обчислення вислуги років військової служби.

Розрахунок вислуги років військової служби доводиться до відома військовослужбовцю під розписку перед оформленням подання. У разі незгоди з обчисленням вислуги років військової служби військовослужбовець письмово обгрунтовує свої заперечення щодо розрахунку вислуги років та засвідчує їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років посадовою особою кадрового підрозділу про це робиться відповідний запис на розрахунку.

Заперечення військовослужбовця щодо обчислення вислуги років військової служби розглядаються начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу, а в разі звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби, - особою, уповноваженою Головою Державної прикордонної служби України. Невирішені спірні питання щодо обчислення вислуги років окремих періодів військової служби розглядаються спеціальною комісією, утвореною Адміністрацією Держприкордонслужби.

Тобто, п. 289 Положення № 1115/2009 врегульовує порядок підписання розрахунку вислуги років, проте передбачає і відмову військовослужбовця підписати розрахунок, і порядок розгляду заперечень військовослужбовця щодо обчислення вислуги років.

Суд зазначає, що розгляд рапорту про звільнення з військової служби не ставиться в залежність від ознайомлення/підписання розрахунку вислуги років, оскільки сам розрахунок складається за наслідками прийняття рішення щодо звільнення - перед звільненням військовослужбовця.

Отже, нез`явлення позивачки для ознайомлення із розрахунком вислуги років, не є підставою для відмові розгляду рапорту про звільнення з військової служби по суті.

Крім того, позивачкою в рапорті було зазначено, що станом на 18.04.2024 року вона перебуває у відпустці для догляду за дитиною та проживає за кордоном та через постійну потребу у догляді за дитиною немає можливості приїхати.

Щодо обов`язкової присутності позивачки для складання аркушу бесіди, згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.02.24 №39-ОД «Про роботу з військовим резервом та військовим оперативним резервом у Державній прикордонній службі України».

Відповідач не надав пояснень щодо природи зазначеного аркушу бесіди та не довів, що відсутність зазначеного аркушу бесіди перешкоджає розгляду рапорту про звільнення з військової служби по суті.

При цьому, в умовах дії воєнного стану немає заборон на розгляд рапорту про звільнення з військової служби.

Крім того, згідно п. 292 Положення № 1115/2009, наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Що стосується посилання відповідача на ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, якою передбачено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Суд зазначає, що дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 21.06.2018 року № 216-ОС, прапорщика ОСОБА_7 зараховано у розпорядження начальника загону (а.с. 55).

Відповідно рапорт про звільнення від 18.04.2024 року позивачка адресувала начальнику загону.

Суд зазначає, що наслідком написання рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорту.

Натомість, рапорт ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про звільнення з військової служби залишений без реалізації.

Отже, у даному випадку відповідачем не розглянуто рапорт позивачки про звільнення з військової служби по суті, відповідно, й не прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення командування військової частини щодо відмови у задоволенні рапорту або наказ про звільнення з військової служби.

Водночас, суд зауважує, що надання будь-яких роз`яснень або заперечень не звільняє відповідача, як суб`єкта, до повноважень якого належить вирішення питання щодо можливості звільнення позивача з військової служби від обов`язку прийняття рішення, за наслідком розгляду рапорту про звільнення останнього з військової служби або мотивовану відмову в такому.

Таким чином, у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

Згідно із загальними засадами права дії суб`єкта владних повноважень це - активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

У свою чергу, відсутність належним чином оформленого наказу про звільнення позивача з військової служби чи відмови у звільненні, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, оскільки в даному випадку роз`яснення та листи не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може свідчити про відмову позивачу у звільненні з військової служби.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 18.04.2024 року з додатками, який був зареєстрований у НОМЕР_3 прикордонному загоні за вхід. №2972-24-Вх від 19.04.2024 року.

Оскільки відповідач не розглянув по суті рапорт про звільнення з військової служби від 18.04.2024 року, суд визнає протиправною його бездіяльність, проте підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та рішення військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 від 18.04.2024 року з військової служби задоволенню не підлягають, позаяк внаслідок неналежного розгляду рапорту, відповідач рішення по суті звернення не приймав, у т.ч. щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 .

Відтак, враховуючи, що відповідач належним чином не розглянув рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 18.04.2024 року, не надав оцінку підставі для звільнення з військової служби та доказам на підтвердження такого права, суд вважає необхідним зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.04.2024 року з додатками, який був зареєстрований у НОМЕР_3 прикордонному загоні за вхід. №2972-24-Вх від 19.04.2024 року, про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку) по суті з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених вимог не спростовують.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі"Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вимогами ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивачки у розмірі 1211,20 грн., де 1211,20 грн. - ставка судового збору сплачена за звернення до суду із цим позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 18.04.2024 року з додатками, який був зареєстрований у НОМЕР_3 прикордонному загоні за вхід. №2972-24-Вх від 19.04.2024 року, про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.04.2024 року з додатками, який був зареєстрований у НОМЕР_3 прикордонному загоні за вхід. №2972-24-Вх від 19.04.2024 року, про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини, або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу): військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду з тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку) по суті з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук