Справа № 240/28430/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/28430/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

14 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити ді,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просив:

-визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження служби в органах внутрішніх справ України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021, оформленої листом від 03.08.2021 № П-179/105/03/12-2021;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження служби, а органах внутрішніх справ України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року позов задоволено:

-визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області у зарахуванні до вислуги років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження служби в органах внутрішніх справ України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021, оформленої листом від 03.08.2021 № П-179/105/03/12-2021;

-зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження служби, в органах внутрішніх справ України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08.04.2004 по 29.09.2011 років ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах Народицького РВ УМВС України в Житомирській області, з 29.09.2011 по 06.11.2015 - на різних посадах Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області. З 07.1 1.2015 по 09.12.2016 ОСОБА_1 проходив службу па посаді старшого інспектора Овруцького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, з 09.12.2016 по 01.02.2021 - на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Народицького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, а з 01.02.2021 по 29.06.2021 - на посаді старшого інспектора сектора ювенальної превенції відділу превенції Коростенського районного Управління поліції ГУНП, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 25.06.2021 №200 о/с вислуга років позивача на день звільнення складає у календарному обчисленні 19 років 00 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 21 рік 10 місяців 19 днів.

З метою врахування часу проходження служби за період з 08.04.2004 по 29.09.2011 у зоні гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області з відповідною заявою.

Однак, Головне управління Національної поліції в Житомирській області листом від 03.08.2021 № П-179/105/03/12-2021 відмовило у зарахуванні пільгового стажу, посилаючись на те, що ст.2 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено на підставі Закону №76-VIII від 28.12.2014, а тому правові підстави для зарахування позивачу до вислуги років в пільговому обчисленні періоду служби з 08.04.2004 по 29.09.2011 на даний час відсутні. Окрім цього, у вказаному листі зазначено про відсутність затвердженого наказом Міністерством внутрішніх справ переліку підрозділів, які підпадають під дію постанови № 393.

Не погоджуючись з вказаної відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 №393 (із змінами і доповненнями) (далі - Порядок №393).

За змістом абзацу 15 пп. "в" пункту 3 Порядку №393 (в редакції до 01.01.2015) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Служби державної охорони.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII, пунктом 4 якого виключено статтю 2 у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України №939 від 06.12.2017 "Про внесення змін до постанови КМУ від 17.07.1992 №393", яка набрала чинності 14.12.2017, внесено зміни до абзацу 15 підпункту в, а саме: слова і цифри пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" замінено словами і цифрами пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Системний аналіз положення Порядку №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон №2262. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 08.04.2004 по 29.09.2011 на різних посадах Народицького РВ УМВС України в Житомирській області, з 29.09.2011 по 06.11.2015 - на різних посадах Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області. З 07.1 1.2015 по 09.12.2016 ОСОБА_1 проходив службу па посаді старшого інспектора Овруцького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, з 09.12.2016 по 01.02.2021 - на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Народицького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, а з 01.02.2021 по 29.06.2021 - на посаді старшого інспектора сектора ювенальної превенції відділу превенції Коростенського районного Управління поліції ГУНП, територія яких входить до зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення

Так, додатком 1 до наказу Міністерства внутрішніх справ України №748 від 22.11.1993 затверджено перелік населених пунктів віднесених до зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення згідно з постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 №17-Р, на території яких виконання службових обов`язків зараховується до строку вислуги років для призначення пенсій особовому складу органів внутрішніх справ, військ внутрішньої та конвойної охорони в пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця. Зокрема, до вказаного переліку входить м. Овруч, де проходив службу позивач.

Отже, зважаючи на те, що Порядком №393 визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то позивач має право на зарахування вислуги років у пільговому обчисленні.

Оскільки постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 року визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 ст.2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то у відповідача не було правових підстав для відмови в зарахуванні позивачу вислуги років в пільговому обчисленні.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що за з`ясованих та встановлених обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Сторчак В. Ю.