Справа № 440/7482/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7482/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача адвоката Антонової Віталіни Миколаївни про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправною відмови, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23, яке набрало законної сили 13.05.2024, визнано протиправною бездіяльність МВС щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 26.04.2021 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності. Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Полтавській області повторно направити до МВС заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності. Зобов`язано МВС прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

Рішення суду набрало законної сили 13.05.2024.

02.10.2024 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Антонової Віталіни Миколаївни про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23, в якій заявниця зазначає, що незважаючи на покладений судом обов`язок прийняти рішення за вже наявним у розпорядженні відповідачів пакетом документів Міністерство внутрішніх справ України в чергове повернуло документи до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області та протиправно вимагає надати до ліквідаційної комісії документи, яких начебто не вистачає в матеріалах згідно з роз`ясненням МВС України. Разом з тим, надання таких документів колишнім працівником міліції задля отримання одноразової грошової допомоги Порядком №850 не передбачено.

У зв`язку з цим заявниця просить суд з метою забезпечення виконання заходів щодо усунення порушень норм діючого законодавства України, які виражаються в умисному невиконанні судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024, встановити Міністерству внутрішніх справ України строк для надання звіту щодо виконання вказаного судового рішення - протягом п`яти календарних днів з дня набрання законної сили відповідною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 цю заяву передано судді Супруну Є.Б. для розгляду.

Вирішуючи цю заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною восьмою статті 382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця).

Отже, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить представник, є повноваженням суду, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 1291 Конституції України, частина 2 статті 14 КАС України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права (що таке зобов`язання суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду) викладені у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №823/1265/16, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У разі невиконання особою у добровільному порядку рішення суду чинне законодавство передбачає можливість примусового виконання судових рішень у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, виконання рішення суду, у випадку відмови відповідача виконати його в добровільному порядку, забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Вказаний Закон наділяє державних виконавців під час виконання рішень певними заходами впливу на боржника, який не виконує судове рішення у встановлений строк.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частини восьмої статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, суд з метою забезпечення належного виконання судового рішення або встановлює судовий контроль за виконанням судового рішення безпосередньо під час ухвалення цього рішення, або вирішує спірні питання, які виникають в ході його виконання в порядку статті 287 КАС України.

З огляду на викладене, суд звертає увагу заявника на те, що спонукання чи примус відповідача до фактичного виконання рішення можливі, зокрема, в порядку, передбаченому статями 287, 382 та 383 КАС України.

З наданих представником заявника доказів суд з`ясував, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.08.2024 ВП №75692928 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Полтавським окружним адміністративним судом від 21.05.2024 у справі №440/7482/23 (т. 2 а.с. 65-67).

06.08.2024 державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, як це видно з наданої заявником інформації про виконавче провадження.

Доказів на підтвердження вчинення інших дій державним виконавцем щодо примусового виконання рішення суду заявником не надано.

У зв`язку з цим суд звертає увагу заявниці на те, що ухвалою суду від 23.09.2024 судом вже зазначалося на можливості позивача звернутися із заявою в порядку статті 383 КАС України лише після того, як державний виконавець використає усі передбачені законодавством засоби належного та повного виконання судового рішення.

Враховуючи це, а також ту обставину, що на даний час здійснюється примусове виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23, суд вважає, що на даний час відсутні об`єктивні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Відтак, заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Антонової Віталіни Миколаївни про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №440/7482/23 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Є.Б. Супрун