Справа № 120/16558/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/16558/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

14 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якій просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №34 від 25.07.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи в колгоспі «Шлях Ілліча» з 20.06.1976 по 31.12.1981, 1983, 1984 202 дня, 1985 183 дня, 1986, призначити та виплатити пенсію за віком з 15.07.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.02.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №34 від 25.07.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.07.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.02.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за 1987 рік позивачу не зараховано до страхового стажу 18 вихододнів та за 1990 рік 19 вихододнів, оскільки згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 28.01.1987 по 06.04.1987 працював також на посаді шофера у Брацлавському ремонтно-транспортному підприємстві, з 14.04.1987 по 25.02.1988 на посаді машиніста трактора у Тульчинській ДЕУ-848 та з 17.03.1988 по 20.11.1990 на посаді тракториста ІІІ класу у Брацлавському пивзаводі. Запропоновано надати уточнюючу довідку про кількість вироблених вихододнів помісячно, проте вказана довідка надана не була. Зазначені періоди роботи згідно даних трудової книжки НОМЕР_2 зараховано до страхового стажу позивача. Згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж позивача складає 23 роки 9 місяців 7 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Позивач та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.08.2024 справу передано для розгляду головуючому судді Залімському І.Г.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 18.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV.

За принципом екстериторіальності заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

За результатами розгляду заяви позивача та наданих документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення №34 від 25.07.2023, яким відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

У рішенні визначено, що вік заявника на момент звернення становить 60 років. Страховий стаж 23 роки 09 місяці 07 днів.

За результатами розгляду заяви не зараховано до страхового стажу період роботи в колгоспі в 1987 та 1990 роках, оскільки відсутні відомості про кількість вироблених вихододнів помісячно.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_3 від 16.01.1979 містить необхідні записи про кількість відпрацьованого стажу та нараховану заробітну платню, що вказує на протиправність відмови в призначенні пенсії №34 від 25.07.2023 через недостатність страхового стажу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01 січня 2004 року страховий стаж працівників обраховувався відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991, який набрав чинності 01.01.1992 на підставі постанови ВР України від 6 грудня 1991 року № 1788-XII (Закон № 1788-XII).

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядком № 637 передбачено, що у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу здійснюється також уточнюючою довідкою. При цьому, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. В той же час у разі відсутності підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Встановлено, що позивачу виповнилось 60 років 14.07.2023, що підтверджено копією його паспорта, та 18.07.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону № 1058-IV.

За результатами розгляду заяви не зараховано до страхового стажу період роботи в колгоспі в 1987 та 1990 роках, оскільки відсутні відомості про кількість вироблених вихододнів помісячно.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (пункт 13 Постанови № 310).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі), при цьому саме уповноважена особа колгоспу несе відповідальність за правильність ведення трудової книжки колгоспника.

Згідно із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

У трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16.01.1979 зазначено такі періоди роботи: з 20.06.1976 по 20.04.1978 прийнятий різноробочим у колгосп «Шлях Ілліча» смт Брацлав; з 20.04.1978 по 22.11.1990 трактористом бригади №2 с. Гринеки; з 22.11.1990 трактористом бригади №3 с. Марксово; з 23.02.2007 звільнено за власним бажанням.

Також трудова книжка колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16.01.1979 містить відомості про реорганізацію та перейменування колгоспу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » смт Брацлав в кооператив «Марксівський» с. Марксово.

У вказаних записах зазначені повні реквізити наказів, на підставі яких вони вчинені, скріплені печаткою підприємства та підписами посадових осіб. Підчищень, виправлень не допущено.

З урахуванням підтвердження трудовою книжкою факту прийняття позивача у члени колгоспу «Шлях Ілліча» смт Брацлав, далі кооператив «Марксівський» с. Марксово, та його роботою різноробочим та на посаді тракториста №2 та №3 бригади, помилковими є доводи пенсійного органу про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду з 1987 та 1990 роках, у зв`язку з відсутністю відомостей про кількість вироблених вихододнів помісячно, адже працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Відомості з наданої трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16.01.1979 взагалі не було враховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області при обрахунку страхового стажу. При цьому у оскаржуваному рішенні жодного посилання на трудову книжку колгоспника немає, про її врахування/не врахування не зазначено.

При цьому, підстав для неврахування відомостей із трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16.01.1979, у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не було.

Оскільки позивачем було надано трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 16.01.1979, а записи у якій не було досліджено та враховано органом Пенсійного фонду, яка містить необхідні записи про кількість відпрацьованого стажу та нараховану заробітну платню, суд вважає посилання у рішенні про відмову в призначенні пенсії №34 від 25.07.2023 через недостатність страхового стажу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.07.2023 про призначення пенсії за віком належним чином не досліджено всю сукупність наданих позивачем документів, а для з`ясування питання про наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком необхідним є обчислення стажу, що є прерогативою пенсійного органу, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Тому, для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.03.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.