Справа № 420/21051/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ст. 262 ч.5 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, в якому позивач просить суд:

- визнати дії Одеської обласної прокуратури щодо ненадання відповідей на звернення адвоката Орловського О.В. №019/22 від 26.04.2022 року, №012/23 від 17.03.2023 року, №089/23 від 02.10.2023 року, №117/23 від 30.10.2023 року, поданих в інтересах ОСОБА_1 , протиправними та такими, що суперечать вимогам Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Одеську обласну прокуратуру надати письмову відповідь на звернення адвоката Орловського О.В. №019/22 від 26.04.2022 року, №012/23 від 17.03.2023 року, №089/23 від 02.10.2023 року, №117/23 від 30.10.2023 року щодо врахування або неврахування відповідачем обставин справи ОСОБА_1 , уродженця міста Раменське Московської області, а саме фактів наявної небезпеки для нього за ознаками національності та політичних переконань, а також наявності загроз його катуваннь, жорстокого, нелюдського, такого, що принижує гідність, поводження чи покарання в країні громадянської належності.

В обґрунтування позовних вимог сторона позивача зазначила, що відносно ОСОБА_1 Одеською обласною прокуратурою в період з листопада 2019 року по теперішній час проводиться екстрадиційна перевірка у зв`язку з наявним запитом Генеральної прокуратури РФ про видачу (екстрадицію) через можливу причетність останнього до вчинення злочину на території РФ.

Про наявність суттєвих обставини, які, на думку сторони позивача, відповідно до чинного законодавства України унеможливлюють видачу (екстрадицію), видворення або примусове повернення ОСОБА_1 до країни громадянської належності, його адвокатом протягом 2022 - 2023 років неодноразово повідомлялась Одеська обласна прокуратура шляхом надсилання офіційних письмових звернень, зокрема листами №019/22 від 26.04.2022 року, №012/23 від 17.03.2023 року, №089/23 від 02.10.2023 року та 117/23 від 30.10.2023 року.

Водночас, відповідей на вищевказані письмові звернення у встановлений законом строк та порядок стороні позивача надано не було.

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо ненаданням відповідей на письмові звернення та вважаючи це протиправним, сторона позивача звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду справу №420/21051/24 було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

21.08.2024 року до суду від Одеської обласної прокуратури надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що 28.04.2022 року за вхідним №14294-22 зареєстровано лист адвоката Орловського О.В. в інтересах ОСОБА_1 (за вихідним №019/22 від 26.04.2022 року) про долучення до матеріалів екстрадиційної перевірки, який надійшов на електронну пошту, та згідно даних ІС СЕД, вказаний лист направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури; 20.03.2023 року за вхідним №14981-23 зареєстровано лист адвоката Орловського О.В. в інтересах ОСОБА_1 (за вихідним №012/23 від 17.03.2023 року) про долучення до матеріалів екстрадиційної перевірки, який надійшов через скриньку для заяв та скарг, та згідно даних ІС СЕД, вказаний лист направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури; 03.10.2023 року за вхідним №57801-23 зареєстровано лист адвоката Орловського О.В. в інтересах ОСОБА_1 (за вихідним №089/23 від 02.10.2023 року) про долучення до матеріалів екстрадиційної перевірки, який надійшов через скриньку для заяв та скарг, та згідно даних ІС СЕД, вказаний лист направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури; 30.10.2023 року за вхідним №64205-23 зареєстровано лист адвоката Орловського О.В. в інтересах ОСОБА_1 (за вихідним №117/23 від 30.10.2023 року) про долучення до матеріалів екстрадиційної перевірки, який надійшов через скриньку для заяв та скарг, та згідно даних ІС СЕД, вказаний лист направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури. Разом з тим у відзиві Одеська обласна прокуратура посилається на те, що у вищевказаних листах зазначалось, що документи, що долучались разом із листами, надані для врахування вказаних відомостей під час вирішення питання про можливу видачу (екстрадицію) ОСОБА_1 або відмову у видачі, у той же час будь-які інші вимоги, окрім долучення вказаних документів до матеріалів екстрадиційної перевірки, у листах адвоката не містились. Ураховуючи вищевикладене, на думку представника відповідача, порушення вимог чинного законодавства в частині своєчасності реєстрації вхідних документів обласною прокуратурою не допущено.

Також у відзиві зазначено, що при дослідженні змісту листів адвоката Орловського О.В., які в адміністративному позові зазначені як «офіційні письмові звернення» та «листи», відповідачем встановлено, що вказані листи не відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян», та фактично є супровідними листами до долучених до них документів. Оскільки жоден із вищевказаних листів не містить інших вимог, окрім долучення документів до матеріалів екстрадиційної перевірки та врахування їх під час її проведення, то порядок їх розгляду визначається виключно вимогами чинного Кримінального процесуального кодексу України. Порядок та строки проведення екстрадиційної перевірки, права особи, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію), врегульовано розділом ІХ Кримінального процесуального кодексу України. Виключно в порядку, передбаченому ст. 587 КПК України, проводиться екстрадиційна перевірка, у тому числі екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи. На даний час обласною прокуратурою триває проведення перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_1 до рф. Таким чином, за твердженням відповідача, розгляд вищевказаних листів адвоката Орловського О.В. в порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян», протирічить вимог ст.12 цього Закону, а вимоги щодо надання відповідей відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не відповідають чинному законодавству.

21.08.2024 року від Одеської обласної прокуратури надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду через пропуск строк звернення до суду з даною позовною заявою.

06.09.2024 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив.

16.09.2024 року від Одеської обласної прокуратури надійшли заперечення на відповідь на відзив сторони позивача.

16.09.2024 року від сторони позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, додаткові письмові пояснення та інші матеріали справи, суд встановив наявність підстав для закриття провадження в адміністративній справі №420/21051/24, з огляду на наступне.

Так, згідно із положеннями ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п.1, 2, 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір, згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Тобто, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звертається особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, а визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, згідно п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Регулювання питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів закріплено в Законі України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР).

Згідно ст.1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Особи, які не є громадянами України і законно знаходяться на її території, мають таке ж право на подання звернення, як і громадяни України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

За ст. 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Зокрема, заява - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно ст.4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статею 5 Закону №393/96-ВР встановлену вимоги до звернень.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

За ст.7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Статтею 8 Закону №393/96-ВР визначені звернення, що не розглядаються.

Відповідно до ст.12 Закону №393/96-ВР закріплено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру".

Аналізуючи вищевказані приписи, звернення особи до державного органу, зокрема, органів прокуратури щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів може виразитись також у формі прохання про сприяння реалізації закріплених чинним законодавством їх прав та інтересів, яке, у разі оформлення належним чином і подане у встановленому порядку, підлягає обов`язковому прийняттю та розгляду. Водночас, звернення, оформлене без дотримання вимог Закону України «Про звернення громадян», повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження. Разом з тим, приписи Закону України «Про звернення громадян» не поширюються на заяви та скарги громадян, що подані в порядку кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Таким чином кримінальне судочинство - це діяльність органів дізнання, слідчого, прокурора, судді й суду з розслідування і судового розгляду кримінальних проваджень, а також із вирішення суддею питань, пов`язаних із виконанням вироку.

При цьому під час діяльності зі здійснення кримінального судочинства, наряду з основними діями, спрямованими на досягнення кінцевого результату, сторони кримінального провадження здійснюють й інші дії, спрямовані на вирішення інших, поставлених перед цією діяльністю завдань.

Питання щодо видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція), закріплено у главі 44 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За ч. 1 ст. 573 КПК України запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 575 КПК України клопотання про видачу особи в Україну готує слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, з дотриманням вимог, передбачених цим Кодексом та відповідним міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 581 КПК України особа, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію) в іноземну державу, має право, зокрема, але не виключно, брати участь у розгляді судом питань, пов`язаних з її триманням під вартою і запитом про її видачу (екстрадицію).

Згідно ст. 587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою.

Матеріали екстрадиційної перевірки разом із висновком щодо такої перевірки надсилаються відповідному центральному органу України.

Тобто, аналізуючи вищевказане, суд доходить висновку, що будь-які питання, що пов`язані із екстрадицією, є частиною кримінального судочинства та вирішуються в порядку кримінального процесуального законодавства.

Як було встановлено судом, відносно ОСОБА_1 . Одеською обласною прокуратурою станом на час виникнення спірних правовідносин проводилась екстрадиційна перевірка у зв`язку з наявним запитом Генеральної прокуратури РФ про видачу (екстрадицію) через можливу причетність останнього до вчинення злочину на території РФ. Зазначені обставини сторонами у справі не оспорюються.

При цьому адвокатом позивача ОСОБА_2 на адресу Одеської обласної прокуратури у період 2022-2023 років надсилались відповідні листи із клопотаннями про долученням до матеріалів екстрадиційної перевірки відповідних документів, які, на думку сторони позивача, унеможливлюють видачу (екстрадицію), видворення або примусове повернення ОСОБА_1 до країни громадянської належності, а саме:

1) 28.04.2022 року до Одеської обласної прокуратури надійшов лист адвоката Орловського О.В., який подано в інтересах ОСОБА_1 (вихідний №019/22 від 26.04.2022 року), який зареєстровано за вхідним №14294-22 та згідно даних ІС СЕД направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури;

2) 20.03.2023 року до Одеської обласної прокуратури надійшов лист адвоката Орловського О.В., який подано в інтересах ОСОБА_1 (вихідний №012/23 від 17.03.2023 року), який зареєстровано за вхідним №14981-23 та згідно даних ІС СЕД направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури;

3) 03.10.2023 року до Одеської обласної прокуратури надійшов лист адвоката Орловського О.В., який подано в інтересах ОСОБА_1 (вихідний №089/23 від 02.10.2023 року), який зареєстровано за вхідним №57801-23 та згідно даних ІС СЕД направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури;

4) 30.10.2023 року до Одеської обласної прокуратури надійшов лист адвоката Орловського О.В., який подано в інтересах ОСОБА_1 (вихідний №117/23 від 30.10.2023 року), який зареєстровано за вхідним №64205-23 та згідно даних ІС СЕД направлено для організації розгляду до відділу міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури.

В резолютивній частині кожного з цих листів містилось клопотання адвоката позивача ОСОБА_3 долучити додані до заяв документи до матеріалів екстрадиційної перевірки та врахування відомостей, зазначених в них, при вирішенні питання про можливу видачу (екстрадицію) ОСОБА_1 .

Враховуючи викладені обставини суд доходить висновку, що фактично вищевказані заяви сторони позивача стосувались питань екстрадиційної перевірки про можливу видачу (екстрадицію) ОСОБА_1 , проведення якої є стадією кримінального судочинства, а тому повинні вирішуватися в порядку кримінально-процесуального законодавства, при цьому на розгляд таких заяв не поширюються вимоги Закону №393/96-ВР «Про звернення громадян».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що правовідносини в межах даної справи регулюються виключно кримінально процесуальним законодавством, суд доходить висновку про те, що вони повинні вирішуватись в порядку кримінального судочинства та на них не розповсюджується юрисдикція адміністративного суду.

За таких умов у суду наявні підстави для закриття провадження в адміністративній справі №420/21051/24 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Виходячи з наявності підстав для закриття провадження в адміністративній справі, суд не вбачає підстав для розгляду клопотання відповідача про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується квитанціями до платіжних інструкцій на переказ готівки №ПН602 від 03.07.2024 року, №ПН1009 від 15.07.2024 року та №ПН714 від 29.07.2024 року.

Враховуючи висновок суду щодо необхідності закриття провадження в адміністративній справі №420/21051/24, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання адміністративного позову до суду.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 4, 5, 6-11, 19, 132, 238, 241, 243, 248, 256, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі №420/21051/24 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4 844,80 грн. за подання адміністративного позову у справі №420/21051/24 згідно квитанцій до платіжних інструкцій на переказ готівки №ПН602 від 03.07.2024 року, №ПН1009 від 15.07.2024 року та №ПН714 від 29.07.2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені ст. ст. 293-295 КАС України, з урахуванням положень пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.

.