Справа № 480/6124/24
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 жовтня 2024 року Справа № 480/6124/24

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не здійсненні донарахування (перерахунку) виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року до 19.05.2023 року розрахувавши його розмір, виходячи з розмірів його посадових окладів та його окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2022 року Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік», від 02.12.2021 року № 1928-ІХ - 2481 гривня та на 01.01.2023 року Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року № 2710-ІХ з 01.01.2023 року - 2684 гривні на відповідні тарифні коефіцієнти, а також виплати йому із врахуванням раніше виплачених сум.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити донарахування (перерахунок) виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року до 19.05.2023 року, розрахувавши його розмір, виходячи з розмірів його посадових окладів та його окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2022 року Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року № 1928-ІХ - 2481 гривня та на 01.01.2023 року Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року № 2710-ІХ - 2684 гривні на відповідні тарифні коефіцієнти згідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, а також виплатити йому із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду з даними позовними вимогами, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення.

До суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, в також просить залишити позовну заяву без розгляду внаслідок пропуску тримісячного строку звернення до суду, передбаченого ст.233 КЗпП України. Свої доводи мотивує тим, що позивач з 15.07.2023 був увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира іншої військової частини з ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому саме з цієї дати він дізнався або повинен був дізнатися про розмір спірних виплат.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Як свідчать матеріали справи, підставою звернення позивача з цим позовом до суду стала невиплата в повному обсязі відповідачем грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року до 19.05.2023 року, розрахувавши його розмір, виходячи з розмірів його посадових окладів та його окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2022 року Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року № 1928-ІХ - 2481 гривня та на 01.01.2023 року Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року № 2710-ІХ - 2684 гривні на відповідні тарифні коефіцієнти згідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Таким чином, заявлений позов стосується права позивача на виплату належного йому грошового забезпечення.

Разом з тим, у положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю. Тобто, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належного військовослужбовцю суми грошового забезпечення, застосуванню підлягають загальні норми трудового законодавства.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України, (в редакції, яка діяла на час винекнення спірних правовідносин) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, право на заробітну плату на час звільнення позивача з військової служби обмежувалося тримісячним строком щодо судового захисту дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільнення.

Таким чином, стаття 233 Кодексу законів про працю України є спеціальною нормою по відношенню до частини 5 статті 122 КАС України, оскільки стосується саме виплати сум, які належать при звільненні.

Крім того, положення ч.2 ст.233 КЗпП України не лише визначають строки реалізації права на судовий захист, а й визначають час, з якого починається перебіг такого строку, а саме: «з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні».

Отже, про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Отже, саме з подією отримання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільнення, законодавець пов`язує перебіг трьохмісячного строку для звернення з позовом до суду.

Як зазначено вище, позивача переведено до іншої військової частини 15.07.2022р. Відповідач не надав суду докази, що ОСОБА_1 у цей день надано вичерпну інформацію про належні до виплати суми.

Позивач 16.04.2024р. звернувся з запитом до відповідача про надання інформації про розмір його грошового забезпечення з зазначенням у них всіх складових (а.с. 18-19).

У відповідь на запит на адресу позивача надійшла довідка про види грошового забезпечення, що нараховані ОСОБА_1 за період з 31.01.2022 до 31.05.2022 та з 18.07.2022 до 16.07.2023, з якої позивач дізнався, яким чином та в якому розмірі йому нараховувалася та виплачувалося грошове забезпечення за спірний період.

Вподальшому позивач листом від 22.04.2024 р. звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про проведення донарахування грошового забезпечення відповідно до вимог законодавства.

У листі від 24.04.2024р. №5/654 відповідач повідомив, що підстави для здійснення донарахування та виплати грошового забезпечення відсутні.

Тобто, лише 20 квітня 2024 р. ОСОБА_1 після отримання довідки про види та розміри свого грошового забезпечення та після отримання відмови у її виплаті, він звернувся до Сумського окружного адміністративного суду 11.07.2024р. із позовною заявою про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Отже, позивач не пропустив тримісячний строк звернення до суду, який обчислюється з моменту отримання довідки про види грошового забезпечення, що нараховані ОСОБА_1 від 20.04.2024р. №5/605.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 122, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №480/6124/24 за адміністративним позом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Осіпова