Справа № 520/27556/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

15 жовтня 2024 року № 520/27556/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 , Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) генерал-майора ОСОБА_2 , Командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 , Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконними і протиправними дії командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 щодо його намагань перевести ОСОБА_1 до іншої військової частини з погіршенням його службового становища, а саме дії щодо його переводу на посаду офіцера резерву 167 резервного батальйону згідно п. 11 плану переміщення військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 від 24.07.2024 №2959 та дії щодо його переводу до іншої частини Сухопутних військ Збройних Сил України згідно листа військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2024 №2092/1478;

- визнати незаконнимм і протиправнимм та скасувати пункти 5, 5.2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_3 від 31.07.2024 №324 щодо увільнення ОСОБА_1 з 31.07.2024 з посади офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 та виведення в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 ;

- визнати незаконною і протиправною бездіяльність командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 щодо невідання наказу про призначення ОСОБА_1 на штатну військову посаду або зарахування у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за можливості і обов`язковості видання такого наказу;

- визнати незаконними і протиправними дії і бездіяльність оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 на інформацію від 15.08.2024 та направлення його для надання відповіді до військової частини НОМЕР_2 . Визнати такі дії і бездіяльність як приховування інформації від запитувача;

- визнати незаконними і протиправними дії і бездіяльність посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 та тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 щодо необґрунтованого продовження строку розгляду запиту ОСОБА_1 на інформацію від 15.08.2024 та надання у відповідь на нього неточної і неповної інформації. Визнати такі дії і бездіяльність як приховування інформації від запитувача;

- визнати незаконним і протиправним та скасувати пункт 14 § 1 з наказу (витягу з наказу) командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 26.09.2024 №768 генерала-майора ОСОБА_2 про призначення ОСОБА_1 на посаду офіцера резерву 96 запасної роти НОМЕР_3 окремої піхотної бригади (військова частина НОМЕР_2 );

- невідкладно зобов`язати командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 або, у разі його відсутності, відповідну посадову особу, до повноважень якої входить видання наказів на призначення осіб офіцерського складу на військові штатні посади, видати наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду офіцера відділення психологічної підтримки персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 або на іншу посаду, не нижчу ніж посада офіцера відділення психологічної підтримки персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 ;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 матеріальну шкоду, заподіяну ОСОБА_1 при його незаконному увільнені з посади офіцера відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_2 та не подання для призначення на іншу штатну військову посаду, що складає неотримане грошове забезпечення (заробіток), який ОСОБА_1 міг би отримати у разі його призначення на іншу штатну військову посаду;

- стягнути пропорційно з посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 ; тимчасово (станом на 01.09.2024) виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 , а також з командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 коштів в розмірі 576 мінімальних заробітних плат (далі МЗП), що складає на час подання позову 3859200,00 грн., на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому їх протиправними рішеннями, діями і бездіяльністю з ознаками дискримінації ОСОБА_1 як людини, громадянина та військовослужбовця, у підпорядкуванні яких він перебуває;

- стягнути пропорційно з посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 ; тимчасово (станом на 01.09.2024) виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 , а також з командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 коштів в розмірі 144 МЗП, що складає на час подання позову 964800,00 грн., на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому їх протиправними рішеннями, діями і бездіяльністю (без ознак дискримінації);

- постановити окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України щодо рішень, дій та бездіяльності посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 : командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 ; тимчасово (станом на 01.09.2024) виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 , а також командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_2 , які підпадають під дію ч. 1 ст. 114-1, ст.ст. 364, 366 Кримінального кодексу (далі КК) України.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом; розгляд адміністративної справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Позивач через функціонал "Електронний суд" 12.10.2024 року сформував заяву про забезпечення позову (зареєстровано канцелярією суду 14.10.2024 року), в якій просить суд:

- невідкладно зупинити виконання акту індивідуальної дії п. 4 § 1 наказу командувача СВ ЗСУ від 07.10.2024 №1098, яким ОСОБА_1 , начебто, як офіцер резерву 96 запасної роти Військової частини НОМЕР_2 , був призначений на посаду заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_4 підпорядкування Військова частина НОМЕР_5 до постановлення рішення в справі №520/27556/24;

- невідкладно заборони командиру Військової частини НОМЕР_2 або особі, що виконує його обов`язки, вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення спрямовані на перевід ОСОБА_1 з Військової частини НОМЕР_2 до іншої військової частини до постановлення рішення в справі №520/27556/24.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що 08.10.2024 о 18:23 від начальника відділення персоналу військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_5 ОСОБА_1 надійшло на месенджер «Signal» зображення з повідомленням без будь-якого підпису, з чого невідомо, хто автор цього повідомлення, відповідно до п. 4 § 1 якого ОСОБА_1 , начебто як офіцер резерву 96 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , був призначений наказом командувача СВ ЗСУ від 07.10.2024 №1098 на іншу посаду до іншої військової частини ( НОМЕР_4 ) іншого підпорядкування (військова частина НОМЕР_5 ), що підтверджується зображенням цього повідомлення та відповідними скриншотами листування із ОСОБА_5 . При цьому, витягу з зазначеного наказу до ОСОБА_1 не доводилось, з чого вбачається, що такий витяг до військової частини НОМЕР_2 не надходив. Посаду офіцера резерву 96 запасної роти військової частини НОМЕР_2 станом на 07.10.2024 можливу дату видання наказу командувача СВ ЗСУ від 07.10.2024 №1098, ОСОБА_1 не прийняв і не перебуває на ній зараз.

Заявник вважає, що зазначене повідомлення, що було до нього доведено, є анонімним (без підпису і взагалі без зазначення будь-якої особи, що склала це повідомлення), не є витягом з наказу командувача СВ ЗСУ про призначення ОСОБА_1 на посаду до іншої військової частини, і не лише з зазначеної вище причини (по формі це повідомлення, а не витяг з наказу).

Тобто, на думку заявника, наведене вище повідомлення про начебто призначення ОСОБА_1 з посади офіцера резерву 96 запасної роти Військової частини НОМЕР_2 Військової частини НОМЕР_1 на посаду заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_4 Військової частини НОМЕР_5 не є витягом з відповідного наказу, адже не містить встановлених обов`язкових ознак витягу з наказу по особовому складу, а саме не містить: назви «Витяг з наказу»; дійсних найменувань військових частин та оперативних командувань; підпису керівника служби персоналу командування СВ ЗСУ; гербової печатки командування СВ ЗСУ (умовне найменування військова частина НОМЕР_6 ).

Також, як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, в подальшому, 11.10.2024 о 08:33 ОСОБА_1 отримав від помічника начальника стройової частини відділення персоналу Військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_6 витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 від 10.10.2024 № 897 у п. 1 якого ОСОБА_1 наказано здати з 10.10.2024 по 11.10.2024 справи та посаду офіцера резерву 96 запасної роти Військової частини НОМЕР_2 . У контексті вказаного, ОСОБА_1 вказує на неможливість виконання вказаного вище наказу, з огляду на те, що ОСОБА_1 , як зазначено вище, не прийняв посаду офіцера резерву 96 запасної роти Військової частини НОМЕР_2 , рапорту про прийняття цієї посади не подавав, з чого вбачається, як вважає заявник, що законного наказу командира військової частини НОМЕР_2 про прийняття ОСОБА_1 цієї посади не може існувати.

Таким чином, заявник вважає, що обставини того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, полягають у тому, зокрема, що переведення ОСОБА_1 до іншої військової частини, що підпорядковується оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_2 », позбавить суд можливості захистити його порушені права шляхом задоволення позовної вимоги №4, адже вона звернена до відповідача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не є відповідачем у справі №520/27556/24, і очевидно не може бути правонаступником відповідача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Тобто, за умови задоволення судом повністю або навіть частково позовної вимоги №4, відповідач оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не зможе виконати рішення суду за позовною вимогою №4, адже, за умови переведення ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 , що перебуває у підпорядкуванні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_1 автоматично перестане перебувати у зоні відповідальності (адміністративної територіальної юрисдикції) відповідача - оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також ОСОБА_1 вважає, що при реалізації його переміщення до іншої військової частини військова служба ОСОБА_1 у Військовій частині НОМЕР_2 буде фактично і юридично припинена, він буде змушений фізично переміститись до розташування іншої військової частини, при цьому, буде змушений порушити звичайний сталий спосіб життя та служби, розривати ділові та особисті зв`язки із співслужбовцями, витрачати власні кошти на переїзд, адже за досвідом його попередніх службових переміщень, переміщення військовослужбовців за призовом по мобілізації, до категорії яких відноситься ОСОБА_1 , ніяк фінансово не забезпечується.

Також, як вказує заявник, можливе переведення ОСОБА_1 до іншої військової частини, унеможливить його переведення знов до Військової частини НОМЕР_2 , в якій він зараз проходить військову службу, адже після цього можливого переводу може так статися, що будуть відсутні визначені законодавством підстави, за яких він зможе і далі проходити військову службу у Військовій частини НОМЕР_2 , зокрема, можуть бути відсутні вакантні офіцерські посади за його спеціальностями.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку ч.9 ст. 205 КАС України та ч.4 статті 229 КАС України розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Так, згідно частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У розумінні наведених норм закону, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У той же час, відповідно до пункту 10 частини 3статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Відтак, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено воєнний стан в Україні.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 27.07.2023 №3275-ІХ з 05:30 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 08.11.2023 № 3429-IX затверджено Указ Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Отже, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів, відданих військовослужбовцю.

Також, пунктом 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Водночас, ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі в умовах воєнного стану, у своїй заяви про забезпечення позову просить забезпечити позов шляхом невідкладного зупинення виконання акту індивідуальної дії п. 4 § 1 наказу командувача СВ ЗСУ від 07.10.2024 №1098, який не є предметом оскарження у межах даної справи та на підставі якого можливе вчинення командиром Військової частини НОМЕР_2 або особи, що виконує його обов`язки, дій та прийняття рішень, спрямованих на переведення ОСОБА_1 з Військової частини НОМЕР_2 до іншої військової частини - до постановлення рішення в справі №520/27556/24, що суперечить п.п. 5,10 ч. 3 ст.151 КАС України.

Суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас, ймовірне настання певних негативних наслідків для заявника у спірних правовідносинах ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову. Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Так само в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Варто зазначити, що саме суб`єкт звернення із відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову повинен обґрунтувати існуванням передбачених статтею 150 КАС України підстав для забезпечення позову. Такий висновок узгоджується із нормою частини 1 статті 9 КАС України, в силу якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення акту індивідуальної дії - п. 4 § 1 наказу командувача СВ ЗСУ від 07.10.2024 №1098 та заборони можливого переміщення позивача по службі, не відповідає порушеному праву позивача, у зв`язку з яким він звернувся до суду та не може бути застосований в силу вищевказаних положень п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, оскільки вказані дії можуть здійснюватися лише на виконання відповідних наказів, які не становлять предмет позову у межах даної справи.

З цих підстав суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

При цьому, суд зауважує, що особа не позбавлена можливості у подальшому повторно ініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення його позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі встановлення відповідних підстав для цього.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) полковник ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) генерал-майора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Начальника управління морально-психологічного забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) полковник ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_9 ), Начальника відділу внутрішньо-комунікаційної роботи управління морально-психологічного забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) полковника ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С.Мороко