Справа № 380/16965/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Кропивницький Справа № 380/16965/24

провадження № 2-іс/340/64/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.07.2024 №13, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №105 IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7а, ) зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період навчання у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у період з 01.09.1981 по 21.06.1986;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7а, ) зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком період проходження військової служби з 01.01.1992 по 09.02.2009;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7а, ) зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком періоди роботи з 17.02.2009 по 06.05.2009, з 07.05.2009 по 08.07.2009, з 05.02.2010 по 24.03.2010, з 12.04.2010 по 20.09.2010, з 21.09.2010 по 31.05.2011, з 22.10.2012 по 27.02.2015, з 08.06.2015 по 14.08.2015, 02.10.2015 по 23.08.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7а, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 28.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.06.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. Вказана заява була розглянута за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №13 від 05.07.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Вказує, що відповідачем протиправно не зараховано періоди трудової діяльності (служби) згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ) та військового квитка серії НОМЕР_2 з 01.01.1992 на території російської федерації з підстав прийняття Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією, дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР.

Також, відповідачем до страхового стажу позивача не було зараховано навчання у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у період з 01.09.1981 по 21.06.1986, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 .

Вважає рішення відповідача протиправним, оскільки ним до пенсійного органу були надані всі необхідні документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком.

З цих з цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначив, що заява позивача була розглянута ним за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду заяви та доданих документів було прийнято рішення №13 від 05.07.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю достатнього страхового стажу.

Вказує, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності (служби) згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та військового квитка серії НОМЕР_2 з 01.01.1992 на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області надало суду пояснення щодо позову, у яких заперечило проти задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права на пенсію за віком через недостатній страховий стаж.

Звертає увагу, що Угода між Урядом України і урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальних захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 втратила чинність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про припинення дії Угоди між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 24.06.2023 №639. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" прийнято рішення вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Оскільки станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком указані Угоди припинили свою дію, тому набутий позивачем стаж на території російської федерації не було враховано.

Будь-яких клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 адміністративну справу передано за підсудністю до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

02.09.2024 матеріали справи надійшли до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 головуючим суддею по розгляду справи визначено суддю Савонюка М.Я.

05.09.2024 ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

10.09.2024 ухвалою суду позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

16.09.2024 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду в Львівській області, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

28.06.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення йому пенсії за віком (а.с. 75-76).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності, було розглянуто вказану заяву позивача з доданими до неї документами.

Рішенням №13 від 05.07.2024 відповідач відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю достатнього страхового стажу (зараховано страховий стаж 14 років 4 місяці). До страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності (служби) згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ) та військового квитка (серії НОМЕР_2 ) з 01.01.1992 на території російської федерації (а.с. 12).

Позивач у 1981 році поступив у Харківське вище військове командно-інженерне училище ракетних військ імені Маршала Радянського союзу ОСОБА_2 , яке закінчив 21.06.1986 та отримав спеціальність "електропостачання об`єктів", кваліфікація "інженер-електрик", що підтверджується дипломом НОМЕР_3 (а.с. 9).

Згідно військового квитка НОМЕР_2 від 03.03.2009 ОСОБА_1 проходив військову службу з 05.08.1981 по 09.02.2009 (а.с. 13).

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи:

- 17.02.2009 позивач прийнятий в апарат управління Закритого акціонерного товариства "Об`єднання Белгородагропромстрой" (наказ №03-к від 17.02.2009). 06.05.2009 звільнений за переведенням згідно наказу №18-К від 06.05.2009.

- 07.05.2009 ОСОБА_1 згідно протоколу від 06.05.2009, наказу від 07.05.2009 №37-к призначений на посаду генерального директора у відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс Бєлгород". 08.07.2009 звільнений за власним бажанням згідно наказу від 08.07.2009.

- 05.02.2010 прийнятий енергетиком у Товариство з обмеженою відповідальністю "Експо ліс" (наказ №11 від 10.02.2010). 24.03.2010 звільнений з роботи згідно наказу №26 від 24.03.2010.

-12.04.2010 прийнятий заступником начальника відділу в СП ТОВ «Орелкомпресормаш» (наказ № 41-к від 12.07.2010). 01.06.2010 переведений у відділ сервісного обслуговування та ремонту в комерційне бюро на посаду начальника бюро (наказ №68-к від 01.06.2010). 20.09.2010 звільнений у зв`язку з переведенням в ТОВ "Орелкопресормаш-Сервіс" (наказ №168-к від 20.09.2010).

- 21.09.2010 прийнятий у відділ по забезпеченню запчастинами і матеріалами на посаду начальника відділу ТОВ "Орелкомпресормаш-Сервіс" (наказ №10-К від 21.09.2010). 31.05.2011 звільнений з роботи згідно наказу №13-к від 25.05.2011.

- 22.10.2012 прийнятий на посаду провідного інженера Спортивно-оздоровчого комплексу Державного університету навчально-виробничий комплекс (наказ №1-1503 від 30.10.2012). 27.02.2015 звільнений за власною ініціативою згідно наказу №1-173 від 18.02.2015.

-08.06.2015 прийнятий на посаду головного енергетика Закритого акціонерного товариства "Счетприбор". 14.08.2015 звільнений згідно наказу №144-к від 14.08.2015.

- 02.10.2015 прийнятий на посаду інженера-енергетика відділу механізації Акціонерного товариства "Орелдорстрой" (наказ від 02.10.2015 №3/1-21к). 23.08.2016 звільнений за власним бажанням згідно наказу від 23.08.2016 №3/1-16к (а.с. 15-17).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Зокрема, частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до пункту 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

13.03.1992 між країнами СНД укладено Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі Угода про гарантії).

У преамбулі зазначено, що Уряди держав учасниць уклали цю Угоду, виходячи з необхідності захисту прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава - учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави - учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав - учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР з питань пенсійного забезпечення.

При цьому за змістом статті 1 Угоди про гарантії пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 (далі Угода про трудову діяльність) трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Згідно зі статтею 12 вказаної Угоди про трудову діяльність вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами (з 14.01.1993).

Статтею 7 Угоди про трудову діяльність визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та двосторонніми угодами в цій галузі.

Зі змісту наведених норм вбачається, що пенсія особі, що звернулась за її призначенням, призначається за нормами законодавства країни, де відбувалась трудова діяльність цієї особи, а пільговий стаж, набутий на території однієї з визначених Угодою держав, визнається іншою державою.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а від 17.06.2020 у справі №646/1911/17, від 21.02.2020 у справі №291/99/17 та від 06.07.2020 у справі №345/9/17.

Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди про гарантії, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Суд зазначає, що припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії, так само, як і прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в зарахуванні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Крім того, відповідно до пункту 2 статті 13 Угоди про гарантії пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Позиція органу Пенсійного фонду щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи на території російської федерації суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

До 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом N 1058-IV.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 637 від 12.08.93 (далі - Порядок N637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Надання інших додаткових документів необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема відомостей про умови праці, характер виконуваної роботи.

Надана позивачем трудова книжка НОМЕР_1 містить записи про періоди його роботи із зазначенням професій, номерів та дат наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатки установ без будь-яких виправлень чи неточностей.

Суд звертає увагу, що автентичність записів трудової книжки відповідачем не оспорюється.

Будь-яких доказів, які б підтверджували не відрахування страхових внесків до пенсійних органів російської федерації, у суду немає.

При цьому, суд зауважує, що невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України або неможливість перевірки обставин сплати страхових платежів на території російської федерації не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи у відповідному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.03.2018 у справі N 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі N 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі N 688/947/17, від 30.09.2019 у справі N 414/736/17 та від 30.07.2019 у справі N 373/2265/16-а.

При цьому ухвалою конституційного суду російської федерації від 10.07.2007 N 9-П визнано пункт 1 статті 10 Федерального закону "Про трудові пенсії в російській федерації" таким, що не відповідає конституції російської федерації в частині положення, при якому несплата або неповна сплата страхувальником (роботодавцем) страхових внесків за певні періоди трудової діяльності дозволяє не включати такі періоди до страхового стажу особи, що враховується при визначенні права на трудову пенсію.

У постановах від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 09.10.2020 у справі №341/460/17 Верховний Суд дійшов висновку що відсутність у пенсійного органу відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків у російській федерації для нарахування пенсії позивачу за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на призначення та виплаті пенсії, адже позивач у будь-якому разі не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а відсутність відомостей про їх сплату не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивачу періоду його роботи.

Згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також, зокрема: в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Таким чином, час проходження військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком.

Як встановлено судом, військовим квитком серії НОМЕР_2 , копія якого знаходиться у матеріалах справи ОСОБА_3 з 05.08.1981 по 09.02.2009 проходив військову службу на території російської федерації.

Суд також враховує, що згідно форми РС-право, наданої суду Головним управління Пенсійного фонду у Львівській області, період військової служби з 05.08.1981 по 31.12.1991 зараховано до страхового стажу (а.с. 91).

Таким чином, період проходження військової служби з 01.01.1992 по 09.02.2009 рік (в межах заявлених позовних вимог) на території російської федерації та періоди роботи позивача на території російської федерації з 17.02.2009 по 06.05.2009, з 07.05.2009 по 08.07.2009, з 05.02.2010 по 24.03.2010, з 12.04.2010 по 20.09.2010, з 21.09.2010 по 31.05.2011, з 22.10.2012 по 27.02.2015, з 08.06.2015 по 14.08.2015, 02.10.2015 по 23.08.2016 підлягають зарахуванню до його страхового стажу у повному обсязі.

Щодо зарахування до стажу позивача період навчання у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з 01.09.1981 по 21.06.1986, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону N1058-IV зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, можливе в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом N 1058-1V.

Відповідно до пункту "д" частини 3 Закону N 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року, N 637 /надалі - Порядок N 637/, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

З огляду на положення наведених норм до страхового стажу зараховуються періоди навчання за денною формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, які підтверджені дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно запису 1 трудової книжки позивача НОМЕР_4 від 21.10.2019, копія якої знаходиться у матеріалах справи, позивач у період з 01.09.1981 по 21.06.1986 навчався у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Згідно Диплому серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 у 1981 році поступив у Харківське вище військове командно-інженерне училище ракетних військ імені Маршала Радянського союзу ОСОБА_2 , яке закінчив 21.06.1986 та отримав спеціальність "електропостачання об`єктів", кваліфікація "інженер-електрик".

А тому, період навчання позивача з 01.09.1981 по 21.06.1986 має бути зарахований до страхового стажу.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.07.2024 №13, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , як такого, що прийнято з порушенням вимог законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду цього питання.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 28.06.2024, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Проте, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача і це відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, період навчання у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з 01.09.1981 по 21.06.1986, період проходження військової служби з 01.01.1992 по 09.02.2009, періоди роботи з 17.02.2009 по 06.05.2009, з 07.05.2009 по 08.07.2009, з 05.02.2010 по 24.03.2010, з 12.04.2010 по 20.09.2010, з 21.09.2010 по 31.05.2011, з 22.10.2012 по 27.02.2015, з 08.06.2015 по 14.08.2015, 02.10.2015 по 23.08.2016, повторно розглянути заяву від 28.06.2024 та вирішити питання про призначення йому пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач приймаючи оспорюване рішення від 05.07.2024 №13, діяв не на підставі Конституції та законів України.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій та рішення, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.07.2024 №13, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком період навчання у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з 01.09.1981 по 21.06.1986, період проходження військової служби з 01.01.1992 по 09.02.2009, періоди роботи з 17.02.2009 по 06.05.2009, з 07.05.2009 по 08.07.2009, з 05.02.2010 по 24.03.2010, з 12.04.2010 по 20.09.2010, з 21.09.2010 по 31.05.2011, з 22.10.2012 по 27.02.2015, з 08.06.2015 по 14.08.2015, 02.10.2015 по 23.08.2016, повторно розглянути заяву від 28.06.2024 та вирішити питання про призначення йому пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 605,10 грн. (шістсот п`ять грн 10 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2024 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області (, вулиця Митрополита Андрія, 10, місто Львів, 79016).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК