Справа № 400/6670/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р. № 400/6670/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бізнес центр «Олександрівський», вул. Нікольська, 25,м. Миколаїв,54006,

простягнення податкового боргу у сумі 308205,98 грн,

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бізнес центр «Олександрівський» (далі - відповідач), в якому просить суд стягнути податковий борг в сумі 308205,98 грн. на користь Державного бюджету України.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 308205,98 грн. з податку на прибуток, орендної плати, та з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. Вказав, що стосовно відповідача була прийнята податкова вимога форми "Ю" від 13.04.2023 № 0-1429, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 18.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, повідомлено учасників справи про дату, час та місце судового засідання, та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву.

Від відповідача до суду відзив не надходив.

З врахуванням положень ч. 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області та є платником податку.

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 308205,98 грн. з податку на прибуток, орендної плати, та з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Наявний борг виник на підставі:

1) податок на нерухоме майно 26 523,06 грн.:

- нараховано відповідно до податкової декларації № від 28.01.2022 у сумі 26 523,06 грн., строк сплати 30.01.2023, за період 2022 року.

2) податок на прибуток підприємств 248 137,16 грн.:

- нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення № 06 від 21.09.2021 у сумі 150 066,83 грн., строк сплати 04.07.2022, за період 2017 року. (вручено)

- нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення № 06 від 21.09.2021 у сумі 37 768,50 грн., строк сплати 04.07.2022, за період 2017 року. (вручено 27.09.2021)

- нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення № 06 від 21.09.2021 у сумі 59 961,83 грн., строк сплати 04.07.2022, за період 2017 року. (вручено 27.09.2021).

- нараховано пені відповідно до податкового повідомлення-рішення № 6 від 17.07.2023 у сумі 340 грн., строк сплати 31.08.2023, за період 2022 року.

3) орендна плата 33 545,76 грн.:

- нараховано відповідно до податкової декларації № від 12.06.2024 у сумі 16 772,88 грн., строк сплати 12.06.2024, за період січень, лютий 2022.

Загальна сума заборгованості 308 205,98 грн.

Стосовно відповідача була прийнята податкова вимога форми "Ю" 13.04.2023 № 0-1429, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості.

ТОВ «МБЦ «Олександрівський» було оскаржене податкове повідомлення-рішення № 06 від 21.09.2021 в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 23.02.2022 № 3578/6/99-00-06-01-03-06, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 21.09.2021 № 06 було залишено без змін, скаргу без задоволення (рішення ДПС України 23.02.2022 № 3578/6/99-00-06-01-03-06).

Суд зазначає, що податкова вимога ані в адміністративному ані в судовому порядку не оскаржувалось, отже є податкове зобов`язання є узгодженим.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідачем не погашено наявний податковий борг, податкову вимогу не оскаржено.

Таким чином, податковий борг, визначений податковими повідомленнями -рішеннями, набув статусу узгодженого.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За змістом пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації.

На підставі норм статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Тобто, сума заборгованості відповідача виникла у зв`язку із непогашенням податкового зобов`язання, як набуло статусу узгодженого.

Як встановлено судом, відповідач суму податкового боргу у визначені строки не сплатив. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості у розмірі 308205,98 грн. станом на момент розгляду справи до суду ні з боку відповідача, ні з боку позивача не надходило. Доказів оскарження нарахованих платежів відповідачем суду не надано, таким чином сума податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженою.

Наявність податкового боргу відповідача підтверджена податковим органом.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

При цьому, пунктом 41.2 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Таким чином, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вже встановлено судом, податкова вимога надсилалась відповідачу.

Відповідно до абз.1 п.95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності добровільної сплати відповідачем суми заборгованості у розмірі 308205,98 грн., вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду.

З огляду на викладене враховуючи відсутність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву або будь-яких інших документів (доказів), які б спростовували доводи позивача щодо наявності у відповідача податкового боргу з податку на прибуток у сумі 248137,16 грн. та орендній платі з юридичних осіб у сумі 33545,76., та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 26 523,06 грн. суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб`єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.2 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бізнес центр «Олександрівський» (вул. Нікольська, 25, м. Миколаїв, 54006, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бізнес центр «Олександрівський» (вул. Нікольська, 25, м. Миколаїв, 54006, ) на користь місцевого бюджету Миколаївської ТГ податковий борг в сумі 308 205,98 грн. (податок на прибуток підприємства, орендна плата з юридичних осіб, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ «Миколаївський бізнес центр «Олександрівський» ().

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. С. Брагар