Справа № 280/7485/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 жовтня 2024 року о/об 16 год. 30 хв.Справа № 280/7485/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до 1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ); 2.Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), Військової частини НОМЕР_3 (надалі відповідач-2, ВЧ НОМЕР_3 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо застосування приводу ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ; 3) визнати протиправним та скасувати Наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період ОСОБА_1 ; 3) визнати протиправним та скасувати Наказ командира Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 навчального центру) Міністерства оборони України щодо зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

У позовній заяві зазначено наступне: «… ОСОБА_1 (далі Позивач) звертається до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі Відповідач-1), Військової частини НОМЕР_3 (239-го навчального центру) Міністерства оборони України (далі Відповідач-2) про визнання протиправними дій, наказів та зарахування до особового складу. Правовою підставою для звернення до суду із цим позовом є порушення Відповідачами прав Позивача, гарантованих частиною 4 статті 35 Конституції України та статтями 3, 5 та 9 взятих окремо та в поєднанні зі статтею 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наслідком такого порушення

стало незаконне утримання та направлення на військову службу під час мобілізації особи, яка належить до релігійного об`єднання, віровчення якого, як визнано Державою, не допускає користування зброєю. Позивач вважає, що ефективним способом поновлення його порушених прав є визнання протиправними зазначених дій Відповідачів та скасування наказів про мобілізацію та зарахування до списків особового складу. … ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є Свідком Єгови та з 02 березня 2021 року, тобто вже 3 (три) роки, є неохрещеним вісником Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні. Позивач вивчає Біблію з одним із Свідків Єгови, відвідує християнські зібрання релігійної громади Свідків Єгови і, під наглядом, безоплатно бере участь у проповідуванні доброї новини. Зазначене, зокрема, підтверджується довідкою № 7601 від 6 листопада 2023 року, виданою Релігійною організацією «Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні». Право Свідків Єгови на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою службою) визнано Державою. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 р. № 2066 затверджено перелік релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю, до вказаного переліку належать і Свідки Єгови. Таким чином, Позивач має стійкі релігійні переконання, які унеможливлюють проходження останнім військової служби. 04.07.2024 року, Позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , для оновлення своїх даних. В той же день перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , Позивач повідомив службовим особам зазначеного державного органу про те, що належить до Релігійної організації Свідків Єгови в Україні, і його релігійні переконання не дозволяють проходити військову службу, а тому він не підлягає призову на військову службу по мобілізації та бажає скористатися правом на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою, гарантованих йому ч. 4 ст. 35 Конституції України. … Виходячи з обставин справи, можна прийти до висновку, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_6 протиправно утримували Позивача, незаконно позбавляючи його волі та шляхом примусу, проти його сумління, з порушенням його конституційного права на свободу релігії, відправили до військової частини НОМЕР_3 Збройних сил України для проходження військової служби. … Також слід зазначити, що наказ командира військової частини НОМЕР_3 , відповідно до якого Позивача зараховано до списків особового складу вказаної частини, також є протиправним, оскільки є наслідком неправомірних дій ІНФОРМАЦІЯ_4 по призову на військову службу Позивача та направлення його на проходження такої служби. … Незважаючи на видимість належного документального оформлення, дії та відповідні накази Відповідачів не змінили внутрішнє відношення Позивача до військової служби. Натомість вони порушили його право, передбачене статтею 9 Конвенції, на свободу совісті. … Отже, із усього вищевикладеного вбачається, що дії та накази Відповідачів з призову Позивача на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків особового складу є протиправними, оскільки вчинені не на підставі та не у спосіб передбачений законом, в тому числі без врахування взятих на себе Державною зобов`язань за Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, по заміні особам, які мають несумісні релігійні переконання, військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою. …».

Позивач просив позовну заву задовольнити.

Відповідачем-1 не подано до суду відзив на позовну заяву. Про розгляд справи відповідач-1 повідомлявся належним чином.

Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Отже обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема на відповідача №1. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 200 від 09.07.2024р. відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» солдата ОСОБА_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Таким чином, командир в/ч НОМЕР_3 постановляючи наказ про зарахування ОСОБА_1 до списків частини діяв виключно в межах своїх повноважень, та правові підстави для скасування такого наказу, як і підстави для зобов`язання виключити останнього зі списків військової частини - відсутні. … Станом на день призову ОСОБА_1 09.07.2024 року, п.1 ст.181 Закона України Про військовий обов`язок і військову службу, під час дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться. Таким чином, на час призову позивача на військову службу, Законом не передбачено призов на строкову службу. Закон України «Про альтернативну (невійськову) службу», який передбачає заміну строкової служби на альтернативну (невійськову) службу не підлягає застосуванню. Позивач відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав права звільнення від призову. … Окремо також слід зазначити, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 2884 від 16.08.2024 позивач вважається таким, що самовільно залишив військову частину, а матеріали службового розслідування разом з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення направлені до ВСП, ДБР та військової прокуратури. …».

Відповідач-2 проти позовної заяви заперечував.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача-2 на позовну заяву, в якій зазначено наступне: «… Як вбачається із відзиву, Відповідачем-2 не заперечуються фактичні обставини справи, а саме факт того, що Позивач заявляв про своє бажання проходити альтернативну (невійськову) службу. Таким чином, Позивач, ясно, із самого його примусового приводу до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_6 та, надалі, до військової частини заявляв про свої, як Свідка Єгови, несумісні із військовою службою релігійні переконання та про бажання скористатися своїм конституційним правом, передбаченим ч.4 ст. 35 Конституції України, на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою. … Все вище викладене свідчить про те, що навіть в умовах воєнного стану, Україна, в особі її владних органів, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_6 і військових частин, мають не порушувати прав таких осіб, як Позивач, котрі мають релігійні переконання несумісні із несення військової служби. Порушення такого права Позивача шляхом примусової мобілізації та відправлення і утримання у військовій частині є порушенням зазначених міжнародних гарантій. … Як зазначалося вище, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України. Проте, із зазначеного вичерпного переліку вбачається, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 конституційні права передбачені статтею 35 Конституції України на період дії воєнного стану НЕ обмежено. Крім того, той факт, що Законом України «Про альтернативну (невійськову) службу» унормовано механізм заміни альтернативною (невійськовою) службою лише строкової військової служби, не свідчить про те, що Позивач не має права на заміну альтернативною (невійськовою) службою військової служби за призовом під час мобілізації. Відповідно даний факт не свідчить про законність дій та наказу Відповідача-2 щодо зарахування Позивача до військової частини. … Як вбачається із конструкції частини четвертої статті 35 Конституції України, перша її частина містить зобов`язальну норму, при цьому друга її частина містить умову, що виключає зобов`язальну норму. Такою умовою є релігійні переконання громадянина. … Системний аналіз статей Конституції дає підстави стверджувати, що стаття 35 Конституції України є спеціальною по відношенню до статті 65 Конституції України. Як зазначалося у позовній заяві, Позивач, вже 3 (три) роки є членом Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні (довідка № 7601 від 6 листопада 2023 року, видана Релігійною організацією «Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні»). Позивач вивчає Біблію з одним із Свідків Єгови, відвідує християнські зібрання релігійної громади Свідків Єгови і бере участь у проповідуванні доброї новини. Прибувши до військової частини НОМЕР_6 Позивач неодноразово чітко висловлював свою відмову від проходження військової служби з мотивів особистих релігійних переконань. Звертався до них усно та письмово із відповідними заявами, надаючи підтвердження своїх релігійних переконань Довідку видану Релігійним Центром Свідків Єгови в Україні № 7601 від 6 листопада 2023). Таким чином, Відповідач-2, достеменно знаючи, що Позивач має стійкі релігійні переконання, є Свідком Єгови, членом релігійної організації, віровчення якої не допускає користування зброєю, порушив його права, які закріплені Конституцією, шляхом видання наказу від 09.07.2024 року № 200 щодо зарахування Позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 . У своєму Відзиві Відповідач-2 намагається перекласти вину за неправомірність своїх дій на Відповідача-1, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, забуваючи про власну відповідальність з дотримання конституційних прав громадян та пряму заборону їх обмеження. … Кожна посадова особа зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, наказ командира Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 09.07.2024 року № 200 щодо зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню. … Відповідач-2 зазначає, що Позивач самовільно залишив військову частину. Так, Відповідачем-2 залишено поза увагою, доданий до позову лист-повідомлення від 23.07.2024 (з доказами направлення 25.07.2024 Відповідачу-2 міститься в матеріалах справи), в якому Позивач пояснив свої мотиви залишення частини, а саме, через те, що його доставили до військової частини під тиском, а сам він ніколи вважав себе військовослужбовцем: … Із викладеного вбачається, що Позивач не мав наміру ухилятися від виконання своїх конституційних обов`язків, а навпаки, будучи примусово призваним на військову службу, Позивач вчиняв усі належні від нього дії, щоб заявити про свої релігійні переконання та бажання скористатися своїм конституційним правом на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою. Позивач не набув статусу військовослужбовця, доказів прийняття Позивачем присяги чи інший дій щодо згоди із таким статусом Відповідачем-2 не надано. …».

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О. у період з 18.09.2024 по 09.10.2024 перебував у відпустці.

За ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Паспорта громадянина України № НОМЕР_7 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У Довідці від 06.11.2023 за №7601, виданій Релігійною організацією «Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні», зазначено: «… ОСОБА_1 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 2 березня 2021 року є неохрещеним вісником Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні. ОСОБА_1 вивчає Біблію з одним із Свідків Єгови, відвідує християнські зібрання релігійної громади Свідків Єгови і, під наглядом, безоплатно бере участь у проповідуванні доброї новини. Статут Релігійної організації «Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні» зареєстрований 30 березня 1992 року Радою у справах релігій при Кабінеті Міністрів України, із змінами та доповненнями, зареєстрованими 19 грудня 2017 року Міністерством культури України. Довідка видана для подання за місцем вимоги. …».

Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Згідно з ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов`язкова. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

У «Переліку релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю», затвердженого 10.11.1999 постановою Кабінету Міністрів України №2066, зазначено: «… Свідки Єгови …».

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

З огляду на приписи ст.64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод передбачених, зокрема, ст.35 Конституції України.

У ст.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено: «… 3.Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. 4.Громадяни України мають право на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою згідно з Конституцією України та Законом України "Про альтернативну (невійськову) службу". …».

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу», альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження права громадян на проходження альтернативної служби із зазначенням строку дії цих обмежень.

Право на альтернативну службу мають громадяни України, якщо виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і ці громадяни належать до діючих згідно з законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю (ст.2 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу»).

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Згідно з п.3 Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Отже, за п.3 Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» в умовах воєнного стану не обмежені права і свободи передбачені, зокрема, ст.35 Конституції України.

Відповідно до ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: (…) 24) інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються досліджуваного публічно-правового спору.

За матеріалами справи, позивач є «неохрещеним вісником Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні» релігійної організації, віровчення якої не допускає користування зброєю.

Враховуючи наведене, виконання військового обов`язку позивачем суперечить його релігійним переконанням і він належить до діючої згідно з законодавством України релігійної організації, віровчення якої не допускає користування зброєю, у зв`язку з чим згідно з ст.35 Конституції України виконання позивачем військового обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

З матеріалів справи, позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Звідси, суд вважає не обґрунтованою позовну вимогу «визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо застосування приводу ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача-1,2 частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до 1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ); 2.Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати Наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати Наказ командира Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 навчального центру) Міністерства оборони України щодо зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У стягненні на користь позивача судових витрат з відповідачів-1,2 - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Державного бюджету України сплачений 09.08.2024 Квитанцією до Платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 16.10.2024.

Суддя О.О. Прасов