Справа № 160/5620/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/5620/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року (суддя Лозицька І.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» викладеному у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 04.01.2024 № 57 та скасувати рішенні про відмову у призначенні пенсії від 04.01.2024 №57.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 27.05.1996 по 31.08.1996, з 01.01.1997 по 31.12.1998, з 01.09.2014 по 30.09.2014, з 19.06.2020 по 19.06.2020, з 01.07.2020 по 01.07.2020, з 04.07.2020 по 04.07.2020, з 20.06.2021 по 04.07.2021 та з 15.03.2023 по 28.12.2023 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 02.10.1997 по 14.04.1998 та з 27.05.1998 по 30.03.2000 з врахуванням кратності, передбаченої роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2023 р. про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом невірно надано оцінку (обрахунку) необхідного пільгового стажу позивача та його підтвердження відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 28.12.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 04.01.2023р. № 57, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відмовляючи у призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зазначило, що пільговий стаж роботи за Списком №1 для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 21 рік 11 місяців 29 днів, що не дає право на призначення пенсії.

Разом з рішенням про відмову у призначенні пенсії від 04.01.2024 р. №57, відповідачем надано розрахунок стажу роботи, відповідно до якого, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 зараховано періоди: з 01.01.1999 по 29.10.2014 на підставі Індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, про що зазначено у рішенні про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до розрахунку стажу роботи, відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи період навчання з 01.09.1993 по 12.06.1997 в Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова та періоди роботи з 27.05.1996 по 31.08.1996, з 01.01.1997 по 31.12.1998 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , також не зараховано до пільгового стажу роботи період з 01.09.2014 по 30.09.2014 через відсутність сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди роботи з 19.06.2020 по 19.06.2020, з 01.07.2020 по 01.07.2020, з 04.07.2020 по 04.07.2020, з 20.06.2021 по 04.07.2021 року за невідомих підстав, та період роботи з 15.03.2023 по 28.12.2023 у зв`язку із ненаданням пільгової довідки за зазначений період.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність дій не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Частина третя статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону N 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 №1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку №637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Процедура застосування Списків № 1 і № 2 визначена Порядком застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р. (приклади у додатках 1, 2).

На час роботи позивача діяли Списки № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв до 16 січня 2003 року. Список №1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, що діяв до 24 червня 2016 року та Список № 1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року за № 461, які містять в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, шо право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач працював ДВАТ «Шахта ім. О.О. Скочинського»:

- з 27.05.1996 по 31.08.1996 «учень електрослюсаря підземного», «підземний електрослюсар» повним робочим днем в шахті - 00 років 03 місяці 04 дні;

- з 10.01.1997 по 01.10.1997 «підземний електрослюсар» з повним робочим днем в шахті - 00 років 09 місяців 20 днів;

- з 02.10.1997 по 14.04.1998 «учень гірничого очисного забою», «гірничий очисного забою» з повним робочим днем в шахті - 00 років 05 місяців 12 днів;

- з 15.04.1998 по 26.05.1998 «підземний електрослюсар» з повним робочим днем в шахті - 00 років 01 місяць 11 днів;

- з 27.05.1998 по 31.12.1998 «гірничий очисного забою» з повним робочим днем в шахті - 00 років 07 місяців 03 дні.

- з 01.09.2014 по 30.09.2014 року «начальник дільниці по видобутку вугілля» з повним робочим днем в шахті - 00 років 01 місяців 00 днів.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Тернівське»:

- з 19.06.2020 по 19.06.2020, з 01.07.2020 по 01.07.2020, з 04.07.2020 по 04.07.2020, з 20.06.2021 по 04.07.2021 «електрослюсар підземний» з повним робочим днем під землею - 00 років 00 місяців 18 днів.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське»:

- з 15.03.2023 по 28.12.2023 «заступник начальника дільниці (підземний)» з повним робочим днем у шахті - 00 років 09 місяців 13 днів.

Відповідно до Розділу I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови №202 усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), мають право на пільгову пенсію відповідно до положень частини третьої статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції вірно зазначив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п. 1 ч. 2 статті 114 Закону №1058-IV є досягнення особою відповідного віку 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи, тобто не менше 25 років.

Як було встановлено судом першої інстанції, періоди роботи з 27.05.1996 по 31.08.1996, з 01.01.1997 по 31.12.1998 не зараховані через відсутність пільгових довідок. В даний період позивач працював на «Шахта ім. О.О. Скочинського», що розташована в м. Донецьк, Донецька область.

Відповідно до розділу II «Тимчасово окуповані російською федерацією території України» Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», до окупованого району відноситься вся територія Донецького району з 07.04.2014 року (код в наказі ІІА0098686).

Суд першої інстанції вірно врахував, що надати пільгові довідки про періоди роботи у 1996 - 2014 роках у позивача надати немає можливості, при цьому, трудова книжка містить всі необхідні відомості, для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріали справи не містять доказів визнання недійсними записів трудової книжки позивача, що підтверджують зайнятість повний робочий день у шахті.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб- суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.

За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.

Згідно ч. 5, 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону квартал.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявність у підприємства, де працювала особа, заборгованості зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи, за який не сплачено (не обліковуються) страхові внески, до трудового стажу працівника, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює за страхована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків, нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).

Вірними є висновки суду першої інстанції, що позивач не може нести відповідальність за несплату або неналежну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом першої інстанції також вірно було встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 та «Індивідуальні відомості про застраховану особу (довідка форми ок-5)» повністю підтверджують роботу позивача у періоди з 27.05.1996 по 31.08.1996, з 01.01.1997 по 31.12.1998, з 01.09.2014 по 30.09.2014, з 19.06.2020 по 19.06.2020, з 01.07.2020 по 01.07.2020, з 04.07.2020 по 04.07.2020, з 20.06.2021 по 04.07.2021 та з 15.03.2023 по 28.12.2023 на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Судом першої інстанції вірно враховано, що умовою для застосування цієї норми щодо додаткового зарахування певної роботи, відповідно до її змісту, є наявність 10-тирічного стажу роботи за частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, дане роз`яснення не містить застереження стосовно того, що воно застосовується виключно за наявності відповідної кількості стажу за провідною професією і не застосовується за наявності цього стажу за професіями, визначеними Списком №1.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути застосовано при призначенні пенсії позивачу за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (аналогічними положенням ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV) в частині додаткового зарахування періоду роботи за провідними професіями за кожний повний рік роботи за провідною професією додатково зарахувавши три місяці.

Суд першої інстанції встановив, що пільговий стаж позивача становить більше 10 років в умовах підземних робіт, а тому, в даному випадку положення роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 щодо додаткового зарахування за кожний повний рік роботи за провідною професією за 01 рік 03 місяці підлягають застосуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 16 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш