Справа № 380/2147/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/2147/24
У Х В А Л А

з питань судового контролю за виконанням судового рішення

м. Львів

10 жовтня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Карп`як О.О., за участю секретаря судового засідання Клочко Н.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача в порядку ст. 382 КАС України в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії -

в с т а н о в и в :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі 380/2147/24, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час перерахунку пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення та з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.09.2021 р., за №С/6249 у розмірі 80% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії із врахуванням раніше виплачених сум.

25.09.2024 до суду представником позивача подано заяву (вх. № 71390) про встановлення судового контролю за виконанням рішення по справі № 380/2147/24, в якій просить суд:

1. Встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року по справі № 380/2147/24.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі № 380/2147/24.

3. Заяву про встановлення судового контролю розглянути за відсутності заявника (його представника).

Дана заява обґрунтована тим, що на даний час рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі № 380/2147/24 не виконано належним чином, оскільки відповідач - Головне управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, всупереч судового рішення, продовжує протиправно виплачувати грошове забезпечення у розмірі 70% сум грошового забезпечення, що підтверджується розрахунками станом на 01.06.2024, 01.03.2024, 01.03.2023, 01.03.2022.

Представником відповідача подано до суду заперечення на заяву про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України за виконанням рішенням суду у справі № 380/2147/24. В запереченнях представник відповідача вказує на те, що головним управлінням рішення суду виконано, здійснено з 01.01.2018 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.09.2021 р., за N°C/6249 у розмірі 80% грошового забезпечення. Підсумок пенсії станом на 01.06.2024 становить 23105,25 грн., в т. ч.: основний розмір пенсії 80 % сум грошового забезпечення - 23105,25 грн.; При цьому, розмір пенсії станом на 01.06.2024 становить 23105, 25 грн.;: Основний розмір пенсії (80% сум грошового забезпечення -23105,25 грн). При цьому, розмір пенсії станом на 01.06.2024 року становить: Основний розмір пенсії (80%-19852, 25) 15881, 80 грн.; індексація ОСНП 2022 ( 15881,8*0,140) 2223, 45 грн;. індексація ОСНП 2023 (18105,25*0,197) 1500, 00 грн; індексація ОСНП 2024 (19605,25*0,0796) 1500, 00 грн. Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ 713 -2000, 00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) з 01.06.2024 становить 23105, 25 та не обмежується максимальним розміром.

Розрахунок на доплату за січень 2018 - травень 2024 становить 113930,31 грн. Щодо виплати даних коштів зазначаємо, що відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсії за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки розгляд заяви здійснюється за відсутності учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що статтею 382 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу.

Разом з тим, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а зазначено, що звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначати, що із змісту заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду видно, що позивач фактично не згідний із розрахунком грошових сум проведеного на виконання судового рішення.

Варто звернути увагу на те, що в силу положень частини 4 статті 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

За правилами частини 1 статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Стаття 1 вказаного Закону визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень, що передбачає сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішень немайнового (зобов`язального) характеру визначений розділом VIII Закону №1404-VIII.

В свою чергу, положеннями статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд зауважує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведена у постановах від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18, від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а.

Такий же підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі №260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі №200/5793/20-а та від 13 вересня 2021 року у справі №9901/235/20.

Судом встановлено, що станом на час звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 382 КАС України відсутні дані про відкрите виконавче провадження щодо виконання рішення суду від 25.03.2024 у цій справі, та щодо результатів такого виконання органами ДВС.

Суд зауважує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 382 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Перевірка повноти і правильності виконання відповідачем цього судового рішення повинна бути здійснення насамперед в межах виконавчого провадження. Тому, в разі незгоди позивача з проведеним відповідачем перерахунком пенсії за вислугу років на виконання рішення суду від 25.03.2024 року, позивач вправі скористатися інститутом примусового виконання рішення суду.

В такій ситуації відсутні правові та фактичні підстави для застосування механізму визначеного статтею 382 КАС України щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень (відповідача) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд зазначає, що відмова у задоволенні відповідних вимог заявника (позивача) не являється обмеженням права останнього на ефективний судовий захист, зокрема, на стадії виконання судового рішення, а зумовлена необхідністю дотримання обов`язкових (наведених вище) норм матеріального та процесуального права.

Водночас, суд роз`яснює заявнику про те, що, в разі виникнення додаткових обставин, він не позбавлений права повторно звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення судового контролю до суду, який прийняв рішення в цій справі.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295 та 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна