Справа № 420/20736/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 96 607,42 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 6 305,12 грн.

Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що відповідно до розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника податку, податкова заборгованість відповідача перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості складає 96 607,42 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 6 305,12 грн. Позивач, посилаючись на положення ст. ст. 14, 54, 58, 59, 87 Податкового кодексу України, просить задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість у повному обсязі.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи за адресою, зазначеною податковою та відділом адресно довідкової роботи ГУ ДМС в Одеській області, однак ухвала про відкриття провадження у справі повернулась до суду з відмітками відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

23.08.2024 до суду через «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшло клопотання, згідно якого відповідач зазначив, що не був обізнаний про рішення контролюючого органу, які направлені не за адресою фактичного проживання. Як вказав відповідач, податковим органом не надано до суду належного підтвердження сформування та направлення рекомендованим листом на його належну адресу ( АДРЕСА_1 ) податкової вимоги (вимог) відповідної форми й інших документів щодо податкового боргу.

Судом направлено за адресою фактичного місця проживання позивача позовну заяву з доданими документами, на його клопотання від 23.08.2024, однак поштове направлення повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до положень ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про розгляд вказаної справи, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є платником податків, за яким згідно розрахунку податкового боргу станом на 06.05.2024 рахується податковий борг: по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 96 607,42 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 6 305,12 грн(а.с.7).

Так, заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0051276- 5407-1517 від 02.05.2019 року на загальну суму 13 392 гривні 92 копійки (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0034572- 5406-1517 від 19.03.2020 року на загальну суму 15 011 гривень 73 копійки (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0709928- 2406-1517 від 10.06.2021 року на загальну суму 16 990 гривень 27 копійок (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0300112- 2406-1517 від 24.06.2022 року на загальну суму 2 997 гривень 92 копійки (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0295242- 2406-1517 від 24.06.2022 року на загальну суму 21 584 гривні 08 копійок (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №2548522- 2410-1517-UA0087099 від 10.07.2023 року на загальну суму 23 382 гривні 76 копійок (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №2549486- 2410-1517-UA0087099 від 10.07.2023 року на загальну суму 3 247 гривень 74 копійки (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0051277- 5407-1517 від 02.05.2019 року на загальну суму 1 860 гривень 21 копійка (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0034573- 5406-1517 від 19.03.2020 року на загальну суму 2 085 гривень 05 копійок (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0709929- 2406-1517 від 10.06.2021 року на загальну суму 2 359 гривень 86 копійок (основний платіж).

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст.16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що ГУ ДПС в Одеській області направлялась ОСОБА_1 податкова вимога форми Ф № 0-1532 від 12.12.2023, проте заборгованість відповідачем не сплачена(а.с.14). Докази оскарження та/або скасування вказаної вимоги до суду надано не було.

Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем вказаної заборгованості до суду не надано.

Як вбачається з податкових повідомлень рішень та вимоги, вказані рішення направлялись на адресу ОСОБА_1 « АДРЕСА_2 », які повертались на адресу податкової із відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Так, у відповідності до листа Доброславської ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024, згідно інформації з ЦБ Державного реєстру фізичних осіб платників податків, місце проживання ОСОБА_1 « АДРЕСА_2 », яке з 29.07.1998 не змінювалось (а.с.22).

Щодо пояснень відповідача щодо зміни реєстрації його місцезнаходження, судом встановлено наступне.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

За змістом п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.63.5 ст.63 ПК України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

За приписами ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п.70.7 ст.70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В свою чергу, відповідно до п.42.2. ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, зокрема, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.42.5 ст. 42 ПК України у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З вищенаведених правових норм вбачається, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року по справі №826/14316/18.

Приписами пункту 4 розділу VІ «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, передбачено направлення вимоги не тільки за місцем проживання, але і за останнім відомим місцем перебування фізичної особи.

Як зазначалось судом, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись ОСОБА_1 рекомендованими листами за останнім відомим місцем перебування фізичної особи, а саме за адресою: « АДРЕСА_2 ».

Докази повідомлення ОСОБА_1 податковий орган про зміну адреси проживання в матеріалах справи відсутні.

Як зазначалось вище, відповідно до норм чинного законодавства платник податків зобов`язаний визначити свою податкову адресу і повідомити податковий орган про зміну свого місцезнаходження. Добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 120/479/21-а, від 20.10.2020 у справі №140/30/20.

Отже, в даному випадку контролюючим органом було дотримано встановлений законом порядок вручення документів та надіслано податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу рекомендованими листами за останнім відомим місцем перебування фізичної особи.

Наведене дає підстави вважати грошові зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями такими, що набули статусу узгодженості. У зв`язку з цим у відповідача виникає обов`язок щодо сплати визначених в них грошових зобов`язань відповідно до ст.57 Податкового кодексу України,

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість:

-по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 96 607,42 грн. (дев`яносто шість тисяч шістсот сім гривень сорок дві копійки) на бюджетний рахунок UA0015688, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/Фонтанська сільська ТГ;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 6 305,12 грн. (шість тисяч триста п`ять гривень дванадцять копійок), на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська міська ТГ.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра