Справа № 520/15485/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 р. № 520/15485/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНЮ СІМ" до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНЮ СІМ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА902020/2024/100002/2 від 08.01.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА902020/2024/100001/2 від 08.01.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА902020/2024/100003/2 від 23.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача 20.06.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та Ningbo Sunstar Shock Absorber Со, LTD (Продавець №1) укладено контракт NST0519AV-UA від 07.05.2019 (далі - контракт), відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.1. Додатку №21 від 12.06.2023, зі змінами згідно Додаткової угоди №1.21 від 27.09.2023 до контракту, сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до п.1.6. Додаткової угоди №1.21 від 27.09.2023 до контракту, виробником товару за даним додатком є продавець.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару Продавцем було складено Аркуш пакування №NST02.2023-PL від 27.09.2023 та Інвойс №NST02.2023UA-PІ від 27.09.2023. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додаткової угоди №1.21 від 27.09.2023.

04.10.2023 разом із Коносаментом № WWA23095216A та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги із морського перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №03.07.2023/1176ОД від 03.07.2023, Довідкою про транспортні витрати № 12448/1 від 04.01.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ» №18.12.2023/495 ОД-П, рахунком-фактурою № TG040124002 від 04.01.2024, рахунком-фактурою № TG211123001 від 21.11.2023.

На виконання умов контракту 30.06.2023 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 9250,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

08.01.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA15U2 (далі - митна декларація) та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування №NST02.2023-PL від 27.09.2023, Прайс-лист №б/н від 12.06.2023 та Інвойс №NST02.2023UA-PІ від 27.09.2023, Коносамент №WWA23095216A від 04.10.2023, Автотранспортну накладну 12448/1 від 02.01.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 30.06.2023, Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № TG040124002 від 04.01.2024, рахунок-фактура №TG211123001 від 21.11.2023, Довідку про транспортні витрати №12448/1 від 04.01.2024, Контракт NST0519AV-UA від 07.05.2019, Додаток №21 до контракту, Додаткову угоду №1.21 до контракту, Додаткову угоду №10 до контракту від 01.03.2021, Додаткову угоду №9 до контракту від 18.09.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, Договір про перевезення №03.07.2023/1176 ОД 03.07.2023, Договір (контракт) про перевезення №18.12.2023/495 ОД-П від 18.12.2023, Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 23/13-19 від 04.01.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган прийняв Рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100002/2 від 08.01.2024 (далі - Рішення №2), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України.

Митний орган не визнав заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (наявні рішення про визначення митної вартості на подібним товарам, не надано митну декларацію країни відправлення, не надано документів щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-лист, калькуляція тощо), а саме:

- відсутність в графі 21 ДМВ до митної декларації, а також в МД відомостей про вартість витрат на «навантаження, вивантаження, обробку», тим самим декларант не заявив митниці про вищезазначені витрати, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч.10 статті 58 МК України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені;

- умовами договору транспортного експедирування від 03.07.2023 № 03.07.2023/1176ОД та договору на перевезення вантажу від 16.10.2023 № 16.10.2023/467 ОД-П передбачені Заявки, які є невід`ємною частиною зазначених договорів та є основними документами, які відповідно до ч. 2 статті 53 МК України декларантом надає митниці на підтвердження заявлених відомостей про митну вартість. Зазначені заявки декларантом митниці не надано, тим самим заявлені митниці відомості про митну вартість декларантом у повному обсязі документально не підтверджено;

- відповідно умов договору транспортного експедирування від 03.07.2023 №03.07.2023/1176 ОД, укладеного між ТОВ «Авеню Сім» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів у міжнародному сполученні, а також надавати інші транспортно-експедиційні послуги. ТОВ «Авеню Сім» оплачує експедитору платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (завантаження, розвантаження, агентські, портові збори, інше) протягом 3 календарних днів з дати їх виставлення. Надані митниці рахунки вартості витрат на транспортування від 04.01.2024 №TG040124002 та від 21.11.2023 № TG211123001 виданий від імені ТОВ «ТАНІТ ГРУП», посилається на коносамент №WWA23095216A та містить відомості про вартість витрат «морське перевезення вантажу за межами території України». В той же час зазначений рахунок не містить відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку», які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч.10 статті 58 МК України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені.

Митний орган зазначає, що декларантом не надано відповідні рахунки, які б містили відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку».

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000003 від 08.01.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Також, між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та Qinghe County Mingsheng Auto Parts Co.,LTD (Продавець №2) укладено контракт №MGS062023 від 13.06.2023 (далі - контракт), відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.1. Додатку №1 від 13.06.2023, зі змінами згідно Додаткової угоди №1.1 від 21.09.2023 до контракту, сторони узгодили наступну номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до п.1.6. Додаткової угоди №1.1 від 21.09.2023 до контракту, виробником товару за даним додатком є продавець.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару Продавцем було складено Аркуш пакування №MUK230613-PL від 21.09.2023 та Інвойс №MUK230613-PI від 21.09.2023. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додаткової угоди №1.1 від 21.09.2023.

04.10.2023 разом із Коносаментом №WWA23095216E та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги із морського перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №03.07.2023/1176ОД від 03.07.2023, Довідкою про транспортні витрати №12448/1 від 04.01.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «БУДКОМПЛЕКТ» №18.12.2023/495 ОД-П, рахунком-фактурою №TG040124006 від 04.01.2024, рахунком-фактурою №TG211123005 від 21.11.2023.

На виконання умов контракту 21.07.2023 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 1207,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця, 28.09.2023 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 5305,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

08.01.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію №24UA14U3 (далі - митна декларація) та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування №MUK230613-PL від 21.09.2023, Прайс-лист №б/н від 13.06.2023 та Інвойс №MUK230613-PI від 21.09.2023, Коносамент № WWA23095216E від 04.10.2023, Автотранспортну накладну 12448/5 від 02.01.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 21.07.2023, Квитанцію про переказ грошових коштів від 28.09.2023, Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №TG040124006 від 04.01.2024, рахунок-фактура №TG211123005 від 21.11.2023, Довідку про транспортні витрати №12448/5 від 04.01.2024, Контракт № MGS062023 від 13.06.2023, Додаток №1 до контракту, Додаткову угоду №1.1 до контракту, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, Договір про перевезення №03.07.2023/1176 ОД 03.07.2023, Договір (контракт) про перевезення №18.12.2023/495 ОД-П від 18.12.2023, Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 27/13-19 від 04.01.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган прийняв Рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100001/2 від 08.01.2024 (далі - Рішення №1), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Митний орган не визнав заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (наявні рішення про визначення митної вартості на подібним товарам, не надано митну декларацію країни відправлення, не надано документів щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-лист, калькуляція тощо), а саме:

- відсутність в графі 21 ДМВ до митної декларації, а також в МД відомостей про вартість витрат на «навантаження, вивантаження, обробку», тим самим декларант не заявив митниці про вищезазначені витрати, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч.10 статті 58 МК України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені;

- умовами договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 03.07.2023 №03.07.2023/1176 ОД та договору про міжнародне перевезення від 18.12.2023 №18.12.2023/492 ОД-П передбачені Заявки, які є невід`ємною частиною зазначених договорів та є основними документами, які відповідно до ч. 2 статті 53 МК України декларантом надає митниці на підтвердження заявлених відомостей про митну вартість. Зазначені заявки декларантом митниці не надано, тим самим заявлені митниці відомості про митну вартість декларантом у повному обсязі документально не підтверджено;

- наданий митниці рахунок від 21.11.2023 №TG211123005 виданий від імені ТОВ «Таніт Груп», посилається на коносамент №WWA23095216E та містить відомості про вартість витрат «морське перевезення вантажу за межами території України». В той же час зазначений рахунок не містить відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку», які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч.10 статті 58 МК України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені.

Митний орган також зазначає, що декларантом не надано відповідні рахунки, які б містили відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку».

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000002 від 08.01.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Також, між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та Wenzhou Juquan Auto Parts. Co., LTD (Продавець1) укладено контракт №UVC0719AV-UA від 02.07.2019 (далі - контракт 1), відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.1. Додатку №14 від 27.06.2023, зі змінами згідно Додаткової угоди №1.14 від 30.10.2023 до контракту та Додаткової угоди №2.14 від 03.11.2023 до контракту, сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару Продавцем було складено Аркуш пакування №JQ20230627 від 31.10.2023, Інвойс №JQ20230627-PL від 31.10.2023. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №14 від 27.06.2023, зі змінами згідно Додаткової угоди №1.14 від 30.10.2023 до контракту та Додаткової угоди №2.14 від 03.11.2023 до контракту.

21.11.2023 разом із Коносаментом № HYSFA та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару.

Транспортно-експедиторські послуги із морського перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Ламан Шипінг», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №01/07 від 01.07.2021, Довідкою про транспортні витрати №418761 від 10.01.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Ламан Шипінг» та ФОП ОСОБА_1 №ФР/126/К від 26.08.2022, договором на перевезення вантажу, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 №ФР/16/П від 08.01.2024, рахунком-фактурою № LS-4533907 від 10.01.2024, рахунком-фактурою № LS-4532000 від 03.01.2024.

На виконання умов контракту, 18.07.2023 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 2605,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця, 06.11.2023 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 6058,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

23.01.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці Держмитслужби митну декларацію №24UA65U4 (далі - митна декларація) та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування №JQ20230627 від 31.10.2023, Інвойс №JQ20230627-PL від 31.10.2023, Коносамент №HYSFA від 21.11.2023, Квитанцію про переказ грошових коштів від 18.07.2023, Квитанцію про переказ грошових коштів від 06.11.2023, Договір транспортно-експедиторського обслуговування №01/07 від 01.07.2021, Довідку про транспортні витрати №418761 від 10.01.2024, Договір на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Ламан Шипінг» та ФОП ОСОБА_1 №ФР/126/К від 26.08.2022, Договір на перевезення вантажу, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 №ФР/16/П від 08.01.2024, Рахунок-фактуру № LS-4533907 від 10.01.2024, Рахунок-фактуру № LS-4532000 від 03.01.2024, Контракт №UVC0719AV-UA від 02.07.2019, Додаток №14 від 27.06.2023, Додаткову угоду №1.14 від 30.10.2023 та Додаткову угоду №2.14 від 03.11.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган прийняв Рішення про коригування митної вартості UA902020/2024/100003/2 від 23.01.2024 (далі - Рішення №3), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Митний орган не визнав заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (наявні рішення про визначення митної вартості на подібним товарам, не надано митну декларацію країни відправлення, не надано документів щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-лист, калькуляція тощо), а саме:

- митниці не надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування між фірмою, яка безпосередньо здійснювала морське перевезення, Shenzhen Worldcargo Logistics Limited (згідно коносаменту від 21.11.2023 № HYSFA) та експедитором ТОВ ЛАМАН ШИПІНГ, у зв`язку з чим декларантом не надано митниці у повному обсязі документально підтверджені відомості про вартість транспортно-експедиційних послуг, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, а документи є обов`язковими для надання митниці відповідно до статті 53 МК України;

- відповідно до умов розділу 1 договору транспортного експедиційного обслуговування від 01.07.2021 №01/07, передбачено, що умови надання послуг за цим Договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу погоджуються в заявці на надання транспортно-експедиційних послуг. Відповідні заявки, які стосуються партії оцінюваних товарів та передбачені умовами договору від 01.07.2021 № 01/07, декларантом митниці не надавались;

- відповідно до умов розділу 4 договору транспортного експедиційного обслуговування від 01.07.2021 № 01/07 рахунки Експедитора оплачуються протягом трьох днів з дати їх виставлення, однак відсутні документи, що підтверджують оплату транспортних послуг за рахунками від 03.01.2024 № LS-4532000 та від 10.01.2024 № LS-4533907.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000004 від 23.01.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Відповідно до ч. 3 статті 57 МК України, у разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій митниця і декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

На виконання вимог ч.ч. 3, 4 ст. 57 МК України, між декларантом та митницею проведено консультацію з додержанням вимог щодо її конфіденційності.

В ході проведення консультації встановлено, що у митного органу та у декларанта відсутня інформація щодо митних вартостей ідентичних товарів по відношенню до партії оцінюваних товарів, які б продавались на експорт в Україну у максимально наближений період із часом експорту в Україну партії оцінюваних товарів, що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень ст. 59 МК України; у декларанта відсутня інформація щодо митних вартостей подібних товарів по відношенню до партії оцінюваних товарів, які б продавались на експорт в Україну у максимально наближений період із часом експорту в Україну партії оцінюваних товарів.

В результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, митну вартість партії оцінюваних товарів визначено за методом визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних товарів відповідно до положень статей 60-61 МК України, на підставі документально підтвердженої інформації про вартість операції з подібними товарами, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну партії оцінюваних товарів та ґрунтується на раніше визнаних митницею за ціною угоди митних вартостях.

Для розрахунку митної вартості за методом визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних товарів, митницею взято за основу митну вартість подібних товарів для товару № 1 на рівні - 5,69 дол. США /кг; для товару № 2 на рівні - 16,19 дол. США/кг; та враховано обсяг партії оцінюваних товарів, який становить для товару № 1: 1888 кг нетто; для товару №2: 185,1 кг нетто. Митна вартість, визначена за методом визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних товарів, становить для товару № 1: 5,69х1888 = 10742,72 дол. США; для товару № 2: 16,19х185,1 = 2996,77 дол. США. Джерело інформації: товар №1 митна декларація від 06.10.2022 №22UA53U4. Товар №2 митна декларація від 02.12.2022 №22UA10U1.

Таким чином товари були випущені у вільний обіг за митною декларацією від 24.01.2024 №24UA00U9 шляхом надання гарантій на підставі частини 7 статті 55 МК України та відповідно до розділу Х МК України.

Не погодившись із прийнятими Черкаською митницею рішеннями про коригування митної вартості, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч 2, 3, 5 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 57 Митного кодексу України при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Суд зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі № 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15.

При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 809/1469/16, від 01.04.2021 по справі № 260/695/19.

Судовим розглядом встановлено, що митне оформлення товару здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митні декларації, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Коригування митної вартості здійснено митним органом за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України.

Рішення митного органу про коригування митної вартості прийняті з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, не надано всіх витребуваних додаткових документів, подані декларантом документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Судовим розглядом встановлено, що з метою митного оформлення зазначеного товару позивачем до митного органу подано митні декларації, у якій митна вартість розрахована за основним методом - ціною (договору) контракту.

У свою чергу відповідач за результатами опрацювання документів надіслав позивачу повідомлення про те, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 Митного кодексу України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем було повідомлено, що всі наявні в декларанта документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару були подані разом з митною декларацією, надати інші додаткові документи немає можливості.

З метою митного оформлення товару позивач до митного органу надав:

- щодо митної декларації № 24UA15U2: Аркуш пакування №NST02.2023-PL від 27.09.2023, Прайс-лист №б/н від 12.06.2023 та Інвойс №NST02.2023UA-PІ від 27.09.2023, Коносамент №WWA23095216A від 04.10.2023, Автотранспортну накладну 12448/1 від 02.01.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 30.06.2023, Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № TG040124002 від 04.01.2024, рахунок-фактура №TG211123001 від 21.11.2023, Довідку про транспортні витрати №12448/1 від 04.01.2024, Контракт NST0519AV-UA від 07.05.2019, Додаток №21 до контракту, Додаткову угоду №1.21 до контракту, Додаткову угоду №10 до контракту від 01.03.2021, Додаткову угоду №9 до контракту від 18.09.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, Договір про перевезення №03.07.2023/1176 ОД 03.07.2023, Договір (контракт) про перевезення №18.12.2023/495 ОД-П від 18.12.2023, Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 23/13-19 від 04.01.2024;

- щодо митної декларації №24UA14U3: Аркуш пакування №MUK230613-PL від 21.09.2023, Прайс-лист №б/н від 13.06.2023 та Інвойс №MUK230613-PI від 21.09.2023, Коносамент № WWA23095216E від 04.10.2023, Автотранспортну накладну 12448/5 від 02.01.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 21.07.2023, Квитанцію про переказ грошових коштів від 28.09.2023, Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №TG040124006 від 04.01.2024, рахунок-фактура №TG211123005 від 21.11.2023, Довідку про транспортні витрати №12448/5 від 04.01.2024, Контракт № MGS062023 від 13.06.2023, Додаток №1 до контракту, Додаткову угоду №1.1 до контракту, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, Договір про перевезення №03.07.2023/1176 ОД 03.07.2023, Договір (контракт) про перевезення №18.12.2023/495 ОД-П від 18.12.2023, Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 27/13-19 від 04.01.2024;

- щодо митної декларації №24UA65U4: Аркуш пакування №JQ20230627 від 31.10.2023, Інвойс №JQ20230627-PL від 31.10.2023, Коносамент №HYSFA від 21.11.2023, Квитанцію про переказ грошових коштів від 18.07.2023, Квитанцію про переказ грошових коштів від 06.11.2023, Договір транспортно-експедиторського обслуговування №01/07 від 01.07.2021, Довідку про транспортні витрати №418761 від 10.01.2024, Договір на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Ламан Шипінг» та ФОП ОСОБА_1 №ФР/126/К від 26.08.2022, Договір на перевезення вантажу, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 №ФР/16/П від 08.01.2024, Рахунок-фактуру № LS-4533907 від 10.01.2024, Рахунок-фактуру № LS-4532000 від 03.01.2024, Контракт №UVC0719AV-UA від 02.07.2019, Додаток №14 від 27.06.2023, Додаткову угоду №1.14 від 30.10.2023 та Додаткову угоду №2.14 від 03.11.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023.

Таким чином, надані позивачем документи містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, які є підставою для витребування відповідачем додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості. Позивачем надано документи, які підтверджують всі складові митної вартості, сплату визначеної згідно з умовами контракту ціни за товар.

Щодо посилань митного органу стосовно того, що надані свіфт не завірені у встановленому порядку уповноваженим банком, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Пунктом 1.3. Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, що затверджено постановою Правління НБУ № 216 від 28.07.2008, зазначено, що вимоги цього Положення не поширюються на: операції з переказу коштів в іноземній валюті, які здійснюються за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем без відкриття рахунку клієнту та які здійснюються за дорученням інших банків; операції з використанням електронних платіжних засобів.

Окрім того, відповідно до п. 3.10 вищезазначеного Положення, Банк після здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів надає платникові інформацію в письмовій або електронній формі про первісну суму переказу в іноземній валюті або масу банківських металів у тройських унціях, суму всіх витрат, яку сплатив платник за проведення цієї операції, тощо. На такому повідомленні проставлення штампів або підписів не передбачено.

Розрахунки за допомогою систем дистанційного обслуговування здійснюються у відповідності до глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (далі - Інструкція № 22).

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 22 оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування.

Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк», «телефонний банкінг», «платіжний застосунок» та інших систем дистанційного обслуговування.

Пунктом 10.5 Інструкції № 22 визначено, що під час здійснення розрахунків за допомогою систем «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк» тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях.

Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк», визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі «Допоміжні реквізити».

Враховуючи викладене, якщо сплату здійснено через банківський сервіс «Інтернет- банкінг», то роздрукована електронна квитанція, яка містить обов`язкові реквізити електронного розрахункового документа, визначені п. 10.5 Інструкції № 22, є підтвердним документом, що посвідчує здійснену Позивачем на рахунок Продавця оплату за товар, що поставляється, і печаткою банку вона не завіряється.

Щодо посилань митного органу, що реквізити покупця, зазначені в swift, що надані митному органу, не відповідають реквізитам покупця, зазначеним в зовнішньоекономічному договорі з урахуванням додаткових угод», суд зазначає наступне.

Митний орган застосував вищенаведену позицію, в обґрунтування рішення №1 та рішення №2.

Відповідно до розділу «юридичні адреси та банківські реквізити сторін» Контракту №NST0519AV-UA від 07.05.2019, укладеного між Позивачем та Продавцем №1, який було надано митному органу, реквізити покупця:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНЮ СІМ"

Юридична адреса: Офіс 8-9, вул. Клочківська 111-А, м. Харків, Харківська обл., Україна, 61145

Код

p/p № НОМЕР_1

Банк: АТ КБ "ПРИВАТБАНК"

вул. Грушевського, 1д, Київ, 01001, Україна

SWIFT: PBANUA2X.

Окрім того, поставка декларованого товару відбувалася в рамках додатку №21 до контракту, зі змінами відповідно до додаткової угоди №3.1, посилання на які присутні у платіжних дорученнях, що також дає змогу ідентифікувати поставку.

Зокрема, відповідно до платіжного доручення від 30.06.2023, в пункті 50F зазначено:

«Клієнт, що робить замовлення

/UA2126918

/AVENUE SEVEN LLC

/KLOCHKIVSKA,111A,8-9

/UA/KHARKIV,64703

/UA/42500431».

Відповідно до розділу «юридичні адреси та банківські реквізити сторін» Контракту №UVC0719AV-UA від 02.07.2019, укладеного між Позивачем та Продавцем №3, який було надано митному органу, реквізити покупця:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНЮ СІМ"

Юридична адреса: Офіс 8-9, вул. Клочківська 111-А, м. Харків, Харківська обл., Україна, 61145

Код

p/p № UA2126918

Банк: АТ КБ "ПРИВАТБАНК"

вул. Грушевського, 1д, Київ, 01001, Україна

SWIFT: PBANUA2X.

Окрім того, поставка декларованого товару відбувалася в рамках додатку №14 до контракту посилання на які присутні у платіжних дорученнях, що також дає змогу ідентифікувати поставку.

Зокрема, відповідно до платіжного доручення від 18.07.2023, в пункті 50F зазначено:

«Клієнт, що робить замовлення

/UA2126918

/AVENUE SEVEN LLC

/KLOCHKIVSKA,111A,8-9

/UA/KHARKIV,64703

/UA/42500431».

Відповідно до платіжного доручення від 06.11.2023, в пункті 50F зазначено:

«Клієнт, що робить замовлення

/UA2126918

/AVENUE SEVEN LLC

/KLOCHKIVSKA,111A,8-9

/UA/KHARKIV,64703

/UA/42500431».

Отже, вищезазначене твердження митного органу не може бути підставою та обґрунтуванням для коригування митної вартості товару.

Щодо зазначення митного органу, що наданий прайс-лист від 12.02.2022 не може бути прийнятим, тому що, суперечить умовам відкритого ринку, оскільки орієнтований безпосередньо ТОВ «АВЕНЮ СІМ» та має посилання на зовнішньоекономічний договір, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 лютого 2020 у справі № 825/3763/15-а, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У рішенні про коригування митної вартості, митниця не вказала, яким чином не поданий прайс-лист виробника не дає їй можливості спростувати сумніви у правильності визначення Позивачем митної вартості товару.

Адресний характер та суб`єктивна спрямованість прайс-листа не може впливати на митну вартість товару, оскільки такий документ не є обов`язковим для підтвердження митної вартості у розумінні ст. 53 МК України, поданий декларантом додатково, та митним органом не наведено, яку інформацію стосовно складових митної вартості підтверджує цей документ, та чому неможливо її встановити з основних документів.

В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одним із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа).

При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка міститься в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

Позивачем при митному оформленні товарів був поданий митниці прайс-лист, в якому ціна товарів, пред`явлених до митного оформлення, повністю збігається з задекларованою позивачем ціною товарів.

Прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товарів.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №810/690/17.

Щодо посилань митного органу, що відповідно до умов договору, ТОВ «Авеню Сім» оплачує експедитору платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (завантаження, розвантаження, агентські, портові збори, інше) протягом 3 банківських днів з моменту видання рахунку Експедитора, але до вивозу вантажу з порту. Таким чином, зазначені послуги повинні бути сплачені, проте Декларантом не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (послуги), суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «АВЕНЮ СІМ» у позовній заяві зазначає, що не мало змоги надати до митного оформлення докази оплати за перевезення вантажу через відсутність таких на час митного оформлення, що не суперечило вимогам п. 5 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, згідно якої такі документи подаються за наявності. Разом з тим, відповідно до наданих ТОВ «АВЕНЮ СІМ» та експедитором документів (довідки про транспортні витрати, рахунку експедитора) зазначено точну вартість транспортно-експедиційних послуг. Вказані документи подавалися ТОВ «АВЕНЮ СІМ» до митного органу при митному оформленні товарів.

Щодо зауважень відповідача, що відповідно до контрактів якість товару повинна відповідати технічним специфікаціям заводу виробника, проте декларантом не надано відповідні технічні специфікації заводу виробника щодо партії оцінюваного товару, у зв`язку з цим у митниці відсутнє відповідне документальне підтвердження виробника товару, якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару; відповідно п. 5.1. контракту від 13.06.2023 №MGS062023 товар, що постачається за цим контрактом, повинен бути виготовлений відповідно до технічних вимог, узгоджених між постачальником та покупцем та викладених у додатках до цього контракту, однак декларантом не надано відповідні додатки, які передбачені п. 5.4. контракту від 13.06.2023 №MGS062023 щодо партії оцінюваного товару, у зв`язку з чим у митниці відсутнє відповідне документально підтвердження виробника товару, його якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 53 МКУ за наявності підстав митний орган може вимагати подання зокрема специфікацію виробника товару.

Неподання такого документа саме по собі не може бути підставою для коригування митної вартості товару, адже ч. 4 ст. 53 МКУ передбачає, що додаткові документи на вимогу митного органу подаються за їх наявності в декларанта. А якщо певний додатковий документ на вимогу митного органу не поданий декларантом, то митний орган зобов`язаний навести обґрунтування, чому той чи інший документ необхідний для підтвердження складових митної вартості товару.

Цієї позиції дотримується і судова практика. Так, згідно з п.п.62-63 постанови від 21 квітня 2021 у справі № 809/1838/15 Верховний Суд зробив висновок, що установивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо зазначення митним органом, що встановлено відсутність в графі 21 ДМВ до митної декларації, а також в МД відомостей про вартість витрат на навантаження, вивантаження, обробку, тим самим декларант не заявив митниці про вищезазначені витрати, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України, та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені; наданий митниці рахунок, посилається на коносамент та містить відомості про вартість витрат «морське перевезення вантажу за межами території України». В той же час зазначений рахунок не містить відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку», які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені; митниці також не надано відповідні рахунки, які б містили відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку». З огляду на викладене вище, декларантом не заявлено митниці відомості про вартість витрат на транспортування за відрізком маршруту Гданськ-Прушков (Польща), а також про вартість витрат на навантаження/вивантаження, обробку в порту Гданськ (Польща) суд зазначає наступне.

Відповідно до контрактів, наданих декларанто митному органу, поставка товару здійснювалась на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до Інкотермс - Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), за умовами постачання FOB: товар, за рахунок продавця, що пройшов експортне митне оформлення, перевозиться в порт відвантаження та завантажується на борт судна зафрахтованого покупцем. Продавець зобов`язаний: виконати експортне митне оформлення та розмістити товар у порту відвантаження та завантажити на борт судна зазначеного покупцем. Покупець зобов`язаний: доставити товар порт розвантаження, і виконати імпортне митне оформлення.

Ризики переходять у порту з моменту повного навантаження на борт судна.

Таким чином, поставка товару на умовах FOB зобов`язує продавця нести витрати на навантаження та обробку Товару.

Відтак, додаткові витрати на навантаження та обробку Товару ТОВ "АВЕНЮ СІМ" не понесло.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості (ДМВ), затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, у гр. 20 підлягають відображенню витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, а в гр. 22 підлягають відображенню витрати на страхування оцінюваних товарів - тільки якщо всі ці витрати (і транспортування, і страхування) відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(a) ДМВ).

Згідно з даними гр. 20 кожної з поданих Декларацій митної вартості до МД «витрати на транспортування до місця доставки по товару №№», як і дані гр. 22 «витрати на страхування №№», дорівнюють 0,00 грн.

Отже, відсутність даних у цих графах додатково свідчить про те, що відповідні витрати були враховані Постачальником саме у ціні товару.

Окрім того, відповідно до наданих Довідок про транспортні витрати, навантажувально-розвантажувальні роботи включені в ціну вартості перевезення.

Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.

Таким чином, відповідно до умов поставки за контрактами та наявними товаросупровідними документами, всі витрати вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі навантаження, вивантаження обробку, митним законодавством не передбачається.

Щодо посилань митного органу, що відповідно до умов контракту ціни включають в себе маркування, експортну упаковку, вартість витрат та транспортування до пункту призначення. В той же час витрати на транспортування до пункту призначення не були включені до ціни товару та додавались до неї окремо В наданих митниці інвойсі відсутні відомості про числові значення вищезазначених витрат, окремі рахунки щодо вартості зазначених витрат декларантом митниці не надавались, тим самим не відомо чи були вони враховані у вартості партії товару, декларантом не надано інформацію щодо усіх складових митної вартості, а саме витрат на страхування; відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України вартість упаковки, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що митний орган застосував вищенаведену позицію в обґрунтування рішення №1, рішення №2 та рішення №3.

Відповідно до п.2.3 Контракту №HUA0622 від 06.06.2022, укладеного між Позивачем та Продавцем №1, який було надано митному органу, ціна включають в себе вартість Товару, маркування, експортного пакування, тари, транспортування до пункту, визначеному відповідно умов постачання за Інкотермс, зазначених у відповідному Додатку, експортних митних процедур.

Відповідно до п.2.2 Контракту №NST0519AV-UA від 07.05.2019, укладеного між Позивачем та Продавцем №2, який було надано митному органу, ціни включають в себе маркування, експортну упаковку, вартість тари та транспортування до пункту призначення.

Відповідно до п.2.2 Контракту №ANMA0519AV-UA від 13.05.2019, укладеного між Позивачем та Продавцем №3, який було надано митному органу, ціни включають в себе маркування, експортну упаковку, вартість тари та транспортування до пункту призначення.

Відповідно до п.2.3 Контракту №AF0922 від 12.09.2022, укладеного між Позивачем та Продавцем №5, який було надано митному органу, ціни включають в себе вартість Товару, маркування, експортного пакування, тари, транспортування до пункту, визначеному відповідно умов постачання за Інкотермс, зазначених у відповідному Додатку, експортних митних процедур.

Витрати на маркування, експортну упаковку, вартість витрат та транспортування до пункту призначення включені в інвойсну вартість Товарів. Позивач про це повідомив Митний орган, проте останній не врахував цих пояснень.

Щодо зауважень митниці, що декларантом не надано документів щодо страхування вантажу та не надано інформації імпортера щодо відсутності такого. На даний момент декларантом не надано інформацію щодо усіх складових митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов контрактів, поставка товару здійснювалась на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), за умовами постачання FOB: товар, за рахунок продавця, що пройшов експортне митне оформлення, перевозиться в порт відвантаження та завантажується на борт судна зафрахтованого покупцем.

Зобов`язання Продавця: надати рахунок-фактуру за договором; доставити товар на борт судна у визначені договором терміни і місце; забезпечити покупця інформацією щодо правил перевезення; забезпечити експортне оформлення вантажу; упакувати і промаркувати вантаж; повідомити покупця про те, що товар завантажений на судно.

Обов`язки Покупця: оплатити товар згідно з умовами договору; надати продавцю дані щодо судна (назва, порт); нести всі ризики за товар після його розміщення на борту судна до вивантаження на складі покупця; оформити й оплатити перевезення вантажу з порту вивантаження.

Ризики переходять у порту з моменту повного навантаження на борт судна.

Також, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Страхування вантажу не здійснювалось, так як умови поставки FOB не покладають такого обов`язку на сторін договору. Таким чином, оскільки перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки, в даному випадку ані покупець, ані продавець товару не зобов`язані були страхувати товар. При цьому, митним органом залишено поза увагою те, що умовами контрактів обов`язок щодо страхування вантажу у сторін угоди відсутній.

Відповідно до п. 10 ст. 58 МК України, на яку в оспорюваному Рішенні посилається митний орган, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Аналогічний правовий висновок з цього питання викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 821/829/18, від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, від 13.11.2018 у справі № 821/410/18.

Отже, так як страхування вантажу ані за умовами поставки, ані за контрактами не є обов`язковими для сторін і для Позивача зокрема, отже подавати документи про страхування товару Позивач не був зобов`язаний.

Щодо посилань митного органу, що договором транспортного експедиційного обслуговування передбачено здійснення платежу за надані послуги протягом 30 банківських днів з моменту видання експедитором рахунку, таким чином рахунки за транспортного експедиційного обслуговування повинні бути вже сплачені, однак декларантом не надано митниці банківські платіжні документи, які підтверджували б оплату за надані послуги щодо партії оцінюваного товару (послуг), суд зазначає наступне.

ТОВ «АВЕНЮ СІМ» у позовній заяві зазначає, що не мало змоги надати до митного оформлення докази оплати за перевезення через відсутність таких на час митного оформлення, що не суперечило вимогам п. 5 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, згідно якої такі документи подаються за наявності. Разом з тим, відповідно до наданих ТОВ «АВЕНЮ СІМ» та експедитором документів (довідки про транспортні витрати, рахунку експедитора) зазначено точну вартість транспортно-експедиційних послуг. Вказані документи подавалися ТОВ «АВЕНЮ СІМ» до митного органу.

Щодо посилань відповідача, що відповідно до умов контракту на кожну партію товару постачальник надає копію експортної митної декларації країни відправлення, однак до митного оформлення даний документ декларантом не надавався, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено.

Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно за наступними умовами:

- документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті зі ці товари;

- за умови її наявності.

Отже, законодавець вважає митну декларацію країни відправлення виключно додатковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей та наданий декларантом виключно лише за її наявності у останнього, за умови її існування взагалі.

Щодо посилань відповідача, що відповідно до договору транспортного експедирування передбачено заявку на транспортне експедирування, яка є невід`ємною частиною договору, однак зазначена заявка до митного оформлення не надана, суд зазначає наступне.

ТОВ «АВЕНЮ СІМ» в процесі митного оформлення надало копії договорів транспортного експедирування, які вже раніше неодноразово надавався митному органу, як доказ юридичного зв`язку між експедитором та виконавцем. Також в процесі митного оформлення було надано Довідку про транспортні витрати, де вказано номер транспортного засобу, який здійснює перевезення, та вказано суму транспортних витрат до митного кордону України, що і у довідці експедитора.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують митну вартість, є зокрема транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно з п. 5 ч. 19 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, декларанту під час митного оформлення необхідно підтвердити саме витрати на транспортування товарів, а не умови конкретного перевезення. Документи на підтвердження вартості транспортування задекларованих товарів ТОВ «АВЕНЮ СІМ» були надані в достатньому обсязі.

Щодо посилань відповідача, що відповідно п. 5.1. контракту від 13.06.2023 №MGS062023 товар, що постачається за цим контрактом, повинен бути виготовлений відповідно до технічних вимог, узгоджених між постачальником та покупцем та викладених у додатках до цього контракту, однак декларантом не надано відповідні додатки, які передбачені п. 5.4. контракту від 13.06.2023 №MGS062023 щодо партії оцінюваного товару, у зв`язку з чим у митниці відсутнє відповідне документально підтвердження виробника товару, його якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5.4 контракту №MGS06202 від 13.06.2023, Сторони погодилися, що електронні документи, що містять технічні вимоги, в тому числі технічні специфікації, описи, креслення, фотографії, малюнки та інша інформація, що містить вимоги, передбачені п. 5.1. та 5.2., створені в електронному вигляді або за допомогою сканування, фотографування чи відеозапису та передані Постачальнику засобами електронної пошти, вважаються відповідними додатками до цього Контракту.

Вказаний додаток вважається укладеним з моменту отримання Покупцем засобами електронного зв`язку відповіді Постачальника, що свідчить про його згоду.

Щодо зауважень відповідача, що митниці не надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування між фірмою, яка безпосередньо здійснювала морське перевезення фірма Shenzhen Worldcargo Logistics Limited (згідно коносаменту від 21.11.2023 №HYSFA) та експедитором ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ, суд зазначає наступне.

Для транспортування товару, поставленого за Контрактом на умовах постави FOB Інкотермс (франко-борт) Нінгбо, позивачем було використано послуги експедитора ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» згідно укладеного генерального договору транспортно-експедиторського обслуговування №01/07 від 01.07.2021, в формі та порядку визначеному ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Відповідно до умов договорів транспортно-експедиторського обслуговування, експедитор має право укладати договори, угоди та представляти інтереси Позивача під час роботи з перевізниками, портами, складами, судноплавними (авіа) з/д компаніями/їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за Договором та додатками до нього; залучати до виконання своїх обов`язків за Договором інші підприємства, установи, організації та осіб.

Згідно умов договору транспортно-експедиторського обслуговування, за організацію ТЕО, згідно цього Договору, Клієнт оплачує наступні платежі:

а) вартість зберігання вантажу в портах відвантаження, перевалки, прибуття, а також демедж/детеншн відповідно з рахунками портів, морських перевізників/їхніх агентів.

У разі огляду вантажу в контейнері і/або транспортному засобі або затримки вантажу в контейнері і/або транспортному засобів портах відвантаження, перевалки, прибуття, на прикордонних переходах на вимогу митних, інших офіційних, контролюючих, наглядових та правоохоронних органів, Клієнт відшкодовує експедитору витрати, пов`язані з таким оглядом/затримкою, як то оплата вантажних операцій, зберігання контейнера, простою транспортних засобів, тощо, а також демедж/детеншн судоплавної контейнерної лінії - власника контейнерного обладнання згідно рахунків організації, що здійснила вантажні операції, порту, терміналів, перевізників, тарифів лінії, інших організацій;

б) платежі, які належать як плата Експедитору.

Стаття 12 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність», передбачає, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до частин 8, 9, 10 статті 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність», платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Дані положення ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» дотримані позивачем в договорах транспортно-експедиторського обслуговування.

Таким чином, вартість морського фрахту (доставки поза митною територією України) імпортованого товару підтверджується наступними документами: Договором транспортно-експедиторського обслуговування, Довідкою про транспортні, рахунком-фактурою. Дані документи були надані позивачем до митного органу, щодо їх достовірності у відповідача сумнівів не виникло.

Отже, вартість витрат на доставку імпортованого товару поза митною територією України (фрахту) підтверджується належними доказами, які були надані до митного органу позивачем під час здійснення процедури митного оформлення придбаного товару. Чинним законодавством не передбачено обов`язку експедитора зазначати у договорі транспортного експедирування вартість фрахту, останній має право вчиняти усі необхідні дії щодо забезпечення перевезення товару з пункту відправки до пункту призначення від імені клієнта, укладає з перевізниками відповідні договори, після складання яких має встановлену ціну щодо наданих послуг з перевезення, яка обговорюється та узгоджується з клієнтом, що відповідно виключає на момент укладання договору експедирування зазначення в ньому ціни фрахту.

Із зазначених обставин вбачається, що між позивачем та експедитором не виникало непорозумінь з приводу виконання умов зазначеного договору, експедитор виконував покладені на нього зобов`язання, а Позивач здійснював оплату послуг перевізників та належним чином оплатив послуги експедитора.

Експедитор відповідно до чинного законодавства надає клієнту рахунки, що мають бути сплачені за умовами перевезення товару, та не вимагає витребування укладених експедитором договорів з іншими організаціями для забезпечення виконання договору. В даному випадку, оскільки спору між позивачем та експедиторами не виникало, витребування митним органом такого договору є необґрунтованим.

З урахуваннями викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем подано до митного органу під час митного оформлення товару пакети документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Отже, враховуючи вищевикладене, рішення Черкаської митниці про коригування митної вартості товарів UА902020/2024/100002/2 від 08.01.2024, UА902020/2024/100001/2 від 08.01.2024, UА902020/2024/100003/2 від 23.01.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНЮ СІМ" підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНЮ СІМ" (вул. Клочківська, буд. 111-А, оф. 8-9, м. Харків, 61145, ) до Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18001, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА902020/2024/100002/2 від 08.01.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА902020/2024/100001/2 від 08.01.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА902020/2024/100003/2 від 23.01.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНЮ СІМ" () сплачену суму судового збору в розмірі 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов