Справа № 160/3123/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №160/3123/23

провадження №К/990/30235/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В.,

розглянувши клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №160/3123/23

за позовом ОСОБА_1 до Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.07.2024 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року в справі № 160/3123/23, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено у справі нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 02.12.2022 №2 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровської обласної прокуратури від 30.01.2023 №159к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури») з 31 січня 2023 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області з 31 січня 2023 року.

Стягнуто із Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 138 713, 92 грн (без утримання податків та інших обов`язкових платежів). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі №160/3123/23, в якій відповідач просив, зокрема, зупинити виконання оскаржуваного судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача до закінчення касаційного провадження у справі.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що для забезпечення рівності сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів, які не зможуть бути повернуті після можливого скасування судового рішення, є необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2024 відкрито касаційне провадження за скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі №160/3123/23 та встановлено десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції, зокрема, заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

22 вересня 2024 року до Верховного Суду від Дніпропетровської обласної прокуратури через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд клопотання про зупинення виконання судового рішення в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Скаржником повторно наголошено на необхідності зупинення виконання оскаржуваного судового рішення та зазначено про те, що виплата на підставі оскаржуваного рішення суду середнього заробітку за час вимушеного прогулу в даному випадку призведе до непередбачуваних кошторисом витрат бюджетних коштів.

Відповідач також зазначає, що враховуючи положення статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фактичне виконання судового рішення, яке є предметом касаційного провадження, зробить неможливим поворот його виконання.

27 серпня 2024 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач, зокрема, просив відмовити у зупиненні виконання оскаржуваної постанови.

03 жовтня 2024 року до Верховного Суду від Дніпропетровської обласної прокуратури через підсистему «Електронний суд» надійшла повторна заява про розгляд клопотання про зупинення виконання судового рішення в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення касаційного провадження у справі.

До останньої заяви відповідачем долучено, зокрема, копії листів Головного управління ДКСУ у Дніпропетровській області від 06.09.2024 та від 30.09.2024 про безспірне списання коштів, тощо.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно з частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Вирішуючи заявлене питання, Суд також ураховує, що у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 09.09.2003 зазначено: якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судовий орган повинен враховувати права та інтереси третіх осіб.

Також Суд бере до уваги положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Враховуючи викладене, а також те, що скаржником наведено належні та обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури.

Крім того, враховуючи положень статті 381 КАС України, фактичне виконання судового рішення, яке є предметом касаційного провадження, зробить неможливим поворот виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини четвертої статті 340, частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 05.08.2024 у справі №380/9113/23.

Керуючись статтями 340, 344, 375, 381 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №160/3123/23.

2. Зупинити виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі №160/3123/23 в частині стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 138 713, 92 грн до закінчення касаційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

А.В. Жук,

Суддя Верховного Суду