Справа № 420/6337/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6337/24
Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити нарахування та виплату недоотриманої пенсії після смерті чоловіка відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 по адміністративній справі № 420/15935/22 за період з 01.12.2019 до 31.05.2023,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 4285-1639/5-2/8-1500/24 від 07.02.2024 року, щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по адміністративній справі № 420/15935/22 за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по адміністративній справі № 420/15935/22 за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року.

В обґрунтування позову вказувала, що позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , з яким проживала разом, та який 19.11.2023 року помер. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по справі №420/15935/22 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області №33/36-6301 від 19.10.2022 року про розмір грошового забезпечення станом за листопад 2019 року. Зазначає, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за від 18.12.2023 року позивачці був наданий розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_2 згідно рішення суду по справі № 420/15935/22, відповідно до якого сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 становить 404755,58 грн. Зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачці у виплаті недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволений.

Визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по адміністративній справі № 420/15935/22 за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по адміністративній справі № 420/15935/22 за період з 01.12.2019 року по 31.05.2023 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є безпідставним.

Так, апелянт вказує, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262). Виплата пенсії припинена з 01.12.2023 у зв`язку з його смертю 19.11.2023, актовий запис Южненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.11.2023 № 329.

Посилаючись на приписи ст. 61 Закону 2262, за якими суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, апелянт зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера є відповідна заява (встановленого зразка) особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому законодавством порядку, відповідно до п. 3, п. 9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою Правління ПФУ від 30.01.2007р. № 3-1.

Також апелянт звертає увагу на те, що зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права. За правилами ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Апелянт вважає, що, оскільки особливість пенсійних (публічно правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та ПФУ полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, тому після смерті цієї особи зобов`язання ПФУ, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.08.1980 року ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 21.11.2023 року серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримував пенсію на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по справі 420/15935/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області № 33/36-6301 від 19.10.2022 року про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, індексації) і премії.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області також проведено розрахунок на доплату пенсії з 01.12.2019 року по травень 2023 року, сума виплати склала 404755,58 гривень, однак ОСОБА_2 не була виплачена.

15.01.2024 року позивачка звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про виплату недоотриманої пенсії її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по справі 420/15935/22.

Листом від 07.02.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило, що оскільки позивачка не є стягувачем по справі №420/15935/23, то для виплати їй недоотриманої доплати до пенсії за зазначеним рішенням суду правові підстави відсутні.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є дружиною померлого та на день його смерті проживала разом із ним, в межах 6 місяців, з дня смерті пенсіонера, звернулась до пенсійного органу із заявою в порядку статті 61 Закону №2262-ХІІ, а отже, у справі наявні усі передбачені чинним законодавством підстави для задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції право на отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, мають:

- членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника

- батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Матеріалами справи підтверджено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що:

- ОСОБА_2 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року по справі № 420/15935/22, ОСОБА_2 проведено перерахунок доплати пенсії у сумі 404755,58 грн, але виплата не була здійснена.

- позивачка звернулася із відповідним зверненням до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 15.01.2024 року, тобто у встановлений шестимісячний строк.

Апеляційний суд зазначає, що лист відмова ГУ ПФУ в Одеській області не містить жодних відомостей щодо подання позивачем заяви невстановленого зразку або щодо не надання позивачем усіх необхідних документів, які передбачені п. 3, п. 9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою Правління ПФУ від 30.01.2007р. № 3-1.

За цих обставин апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на невідповідність заяви позивача встановленій формі, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою Правління ПФУ від 30.01.2007р. № 3-1, як на підставу для відмови у задоволенні позову.

Доводи про відсутність коштів, також не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, які ґрунтуються на приписах чинного законодавства. При цьому, апеляційний суд вважає доречним посилання суду першої інстанції на рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України від 08.11.2005 в якому зазначено, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення).

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням. Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 420/6337/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.10.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький