Справа № 260/5794/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року м. Ужгород№ 260/5794/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) через уповноваженого адвоката звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тячівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), у якій просить: скасувати постанову головного державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.05.2024 у виконавчому провадженні ВП №44511404 про стягнення виконавчого збору.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що 21 травня 2014 року Тячівським районним судом було видано виконавчий лист №307/1401/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 450 гривень щомісячно на утримання кожної дитини до їх повноліття. 10.06.2014 року Тячівським відділом державної виконавчої служби на підставі виконавчого листа №307/1401/14-ц відкрито виконавче провадження. Позивач зазначає, що колишній дружині- ОСОБА_2 матеріально допомагає , добровільно надає їй кошти на утримання дітей , проте офіційно аліменти не висилає, тому в державній виконавчій службі утворилася велика заборгованість по аліментах. Вважає, що ОСОБА_2 розуміє і добре знає що позивач сплачує аліменти, саме тому вона 05.02.2024 року звернулася із заявою до державної виконавчої служби у Тячівському районі, державного виконавця ОСОБА_5 про повернення їй виконавчого листа №307/1401/14-ц про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей.

Постановою державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби Андрусь Н.І. від 11. 03. 20214року виконавчий лист ОСОБА_2 повернуто, припинено чинність арешту майна та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Водночас, 29.05.2024 року постановою Головного державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби Андрусь Н.І. визначено стягнути з позивача виконавчий збір в розмірі 21321,60 гривень за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Позивач вважає, що постанови Головного державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби Андрусь Н.І. від 29. 05.2024року про відкриття провадження та стягнення із ОСОБА_1 21321.60 гривень виконавчого збору не законні та не відповідають нормам закону «Про виконавче провадження» та протирічать судовій практиці і підлягають скасуванню, оскільки державний виконавець ОСОБА_5 не проводила виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення із мене присуджених сум за виконавчим листом. А також державний виконавець не стягнула у примусовому порядку суму, яка зазначена у виконавчому листі.

Позивач вказує, що виконавчий збір за своїм змістом є винагорода за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення, тому у державного виконавця не має підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі який визначений у спірній постанові від 29.05.2024 року, також позивач відсилається до практики Верховного Суду по справі №2540/3203/18.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Даною ухвалою було встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву до 12.06.2024. Також було зобов`язано Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління юстиції надати суду, належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №44511404

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 06.09.2024 року, а також копію адміністративного позову в електронному вигляді було надіслано відповідачу на офіційну адресу електронної пошти, та доставлено в електронний кабінет 06.09.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач, як у строк встановлений судом, так і станом на час розгляду даної справи, відзив на позовну заяву не подав.

25 вересня 2024 року на електронну адресу суду від Тячівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №44511404.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року в порядку ч.13 ст.171 КАС України позовну заяву було залишено без руху з підстав несплати судового збору.

09.10.2024 року, у зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви позивачем, ухвалою суду продовжено судовий розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що Тячівським районним судом Закарпатської області 21 травня 2014 року прийнято рішення у справі №307/1401/14-ц за цивільним позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 450 грн щомісячно на утримання кожної дитини починаючи з 17 лютого 2014 року і до їх повноліття.

Головний державний виконавець відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції, на підставі заяви стягувача про примусове виконання цього виконавчого листа, прийняв постанову ВП №4451404 про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2014 року, в якій вказано про стягнення з боржника виконавчого збору.

Судом встановлено, що у межах виконавчого провадження ВП №4451404 державним виконавцем було вчинено ряд дій, а саме:

14.07.2015 року прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.07.2019 року державним виконавцем прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

06.10.2023 року державним виконавцем у межах виконавчого провадження ВП №4451404 прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

06.10.2023 року прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

06.10.2023 року прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

05.02.2024 року ОСОБА_2 подано заяву до Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів із ОСОБА_1 на її користь на двох неповнолітніх дітей та списати заборгованість по аліментах яка утворилася у нього із 2014 року. Так, у поданій заяві ОСОБА_2 зазначила, що починаючи з 2014 року ОСОБА_1 жодного місяця не заплатив аліменти. Оскільки діти довгий час із батьком не спілкувалися, бо ОСОБА_1 не хотів цього, вони від нього відвикли і на даний час самі не бажають із ним спілкуватися та просять матір щоб аліменти на їхню користь не стягувалися, таким чином хочуть не бути залежними від ОСОБА_1 , щоб він на старості не пред`являв до них права на утримання.

На підставі поданої заяви 11.03.2024 року головним державним виконавцем у виконавчому проваджені ВП №44511404 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

29.05.2024 року головним державним виконавцем у виконавчому проваджені ВП №44511404 винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Відповідно до якої визначено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 21321,60 грн.

Постанова про стягнення виконавчого збору від 29.05.2024 року виділена в окреме провадження.

Постановою головного державного виконавця від 29.05.2024 року ВП№75173519 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №44511404 виданої 29.05.2024 року про стягнення виконавчого збору.

Позивач, вважаючи постанову головного державного виконавця про стягнення виконавчого збору протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VІІІ, в редакції Закону №2275-VІІІ від 17.06.2018, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VІІІ, в редакції Закону №2491-VІІІ від 10.11.2018, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частини друга, третя статті 27 Закону №1404-VІІІ).

Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII внесено зміни до статті 27 Закону №1404-VІІІ, зокрема частину четверту цієї статті викласти в новій редакції, визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Підстави, за яких виконавчий збір не стягується наведені в частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VІІІ.

Відповідно до п. 1 ч.1 статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами ч.5 вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Питання про закінчення виконавчого провадження, та, відповідно, про стягнення виконавчого збору (постанова про стягнення якого є окремим виконавчим документом), державний виконавець вирішує під час виконавчого провадження, якщо з`ясує, що для цього є відповідні підстави.

Суд звертає увагу, що Закон №1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), розробленою відповідно до Законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Так, приписи ч. 3 статті 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Наведені приписи ч. 3 статті 40 Закону №1404-VIII кореспондуються з нормою абз.4 пункту 8 розділу III Інструкції.

Отже, повернення виконавчого документу відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Посилання позивача, що виконавчий збір стягується лише за фактичне стягнення державним виконавцем коштів чи вчиненням ним дій, які призвели до стягнення з боржника сум заборгованості, суд вважає необґрунтованими, оскільки, відповідно до ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу, що частина 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла лише до 28 серпня 2018 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у частині 2 статті 27 Закону №1404-VIII слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Як встановлено судом, державним виконавцем на підставі письмової заяви стягувача було винесено постанову про повернення виконавчого документа відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" та 29.05.2024 року головним державним виконавцем у виконавчому проваджені ВП №44511404 винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 21321,60 грн.

Суд зауважує, що на час винесення оскаржуваної позивачем постанови про стягнення виконавчого збору правове регулювання примусового виконання рішення змінилось.

Відповідно до п.7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Тобто, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню.

При цьому, суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору прийнята 29 травня 2024 року.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 21321,60 грн., відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на момент прийняття оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи викладене, оцінивши встановлені обставини та проаналізувавши положення законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, суд доходить висновку, що відповідач діяв на підставі Закону №1404-VІІІ та в межах своїх повноважень, тому вимоги позивача про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №44511404 є безпідставними, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог, відповідно до вимог статей 132, 139 КАС України, суд не вирішує питання про стягнення на користь позивача понесених судових витрат (судового збору).

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тячівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (90500, Закарпатська область, Тячівський район, вул.Лазівська, 2, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СуддяЮ.Ю.Дору