Справа № 600/4638/24-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

16 жовтня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/4638/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Сіжук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 № Ф-14278-56;

- зобов`язати вчинити дії щодо відображення/коригування в інтегрованій картці дійсного стану зобов`язань перед бюджетом та привести облікові дані у відповідність із дійсним станом розрахунків з бюджетом і здійснити коригування даних в інтегрованій картці шляхом виключення суми недоїмки в розмірі 37788,74 грн.

Разом з позовною заяву позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення вчинення виконавчих дій щодо виконання вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 №Ф-14278-56, за якою відкрито виконавче провадження ВП №76236173 від 11.10.2024, яке відкрито старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гросулом Михайлом Миколайовичем, до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76236173 від 11.10.2024 з виконання спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 № Ф-14278-56, а також постановою про арешт коштів боржника ВП №76236173 від 11.10.2024 накладено арешт на грошові кошти позивача у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 41778,11 грн.

Таким чином, наразі порушуються права позивача щодо користування та розпорядження належними йому грошовими коштами та існує реальна загроза безпідставного стягнення з позивача значної суми коштів у вигляді протиправного, на думку позивача, боргу в сумі 37788,74 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши додані до неї матеріали, суддя зазначає таке.

Питання забезпечення позову регулюються главою 10 Розділу І КАС України.

Згідно частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Наведеними вище нормами процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11. 2018 у справі № 826/8556/17, від 24.04.2019 у справі № 826/10936/18, які суд враховує згідно частини п`ятої статті 242 КАС України.

З огляду на зміст заяви про забезпечення позову та додані до нього матеріали, суддя звертає увагу і на такі норми матеріального права.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон №2464-VІ в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної вимог про сплату боргу (недоїмки).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2464-VІ дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною четвертою статті 25 Закону №2464-VІ встановлено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону №2464-VІ вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Виходячи з наведеного, вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, який виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа виконавець зупиняє вчинення будь-яких виконавчих дій в межах виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76236173 від 11.10.2024 з виконання спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 № Ф-14278-56, в якому стягувачем є Головне управління ДПС у Чернівецькій області, а боржником ОСОБА_1 .

Поряд з цим, позивач вважає протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 № Ф-14278-56, оскільки станом на день винесення оскаржуваної вимоги він втратив статус фізичної особи-підприємця, не здійснював підприємницької діяльності, а тому не є платником єдиного соціального внеску.

Таким чином, наведені обставини свідчать про наявність загрози завдання позивачеві шкоди або збитків внаслідок звернення стягнення на його активи до надання судом правової оцінки оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 № Ф-14278-56.

Суддя вважає, що реалізація оскаржуваної вимоги не можлива до надання судом оцінки на предмет її правомірності, оскільки в іншому разі при задоволенні цього позову, поновити порушені права та інтереси позивача буде неможливим або істотно ускладненим. Судовий захист порушеного права має бути реальним, а не ілюзорним.

Крім того, з урахуванням пункту 2 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII, суддя зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 № Ф-14278-56 в свою чергу зупинить вчинення виконавцем будь-яких виконавчих дій в межах такого виконавчого провадження та, на переконання судді, є належним способом забезпечення позову в даних правовідносинах, співмірним із заявленими позовними вимогами, що відповідає пункту 5 частини першої статті 151 КАС України.

Такий спосіб забезпечення позову не порушить прав і законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб.

Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Зупинення стягнення на підставі оскаржуваної вимоги не скасовує її чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених нею заходів до вирішення спору в даній справі.

Керуючись статтями 150, 154, 160, 241, 242, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, - задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 на підставі вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2024 №Ф-14278-56 на суму 37788,74 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі №600/4638/24-а.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати заявнику та до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна